Справа № 515/1277/25
Провадження № 2/515/1629/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сілької ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2025 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Давиденко К. В. звернулася до Татарбунарського районного суду із позовом до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 в с. Приморське Білгород-Дністровського (на той час Татарбунарського) району Одеської області, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 в с. Приморське Білгород-Дністровського (на той час Татарбунарського) району Одеської області.

Після смерті спадкодавців залишився житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Вона є спадкоємицею першої черги за законом.

Після смерті спадкодавця позивач звернулася до Сарастської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлої на вказаний будинок.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу №27, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рух справи

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 26 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 24 вересня 2025 року витребувано від Саратської державної нотаріальної контори Одеської області (68200, Одеська область, селище Сарата, вул. Захисників України, 2) копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 22 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Аргументи, доводи, клопотання учасників справи

Представник позивача, адвокат Давиденко К. В., до початку судвого засідання подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності довірителя. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, у такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 липня 1966 року, виписаного російською мовою, батьками « ОСОБА_6 » є « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_5 » (а.с.7).

З витягу Державного реєстру витягу актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 5 від 10.10.2023 вбачається, що 03.02.1964 року ОСОБА_8 вийшла заміж за ОСОБА_4 , актовий запис № 2, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 28 квітня 1993 року Приморською сільською радою Татарбунарського району Одеської області « ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 » уклали шлюб 28.04.1993 року, після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище « ОСОБА_11 » (записи у такому здійснено на російській мові) (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області 05 травня 2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років в с. Приморське Білгород-Дністровського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис №175 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області 17 січня 2017 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років в с. Приморське Білгород-Дністровського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис №22 (а.с.10).

Довідкою № 271 виданою виконкомом Лиманською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 22 липня 2025 року про те, що за даними погосподарської книги № 2 Приморської сільської ради за 2016-2021 рр. за адресою: АДРЕСА_1 значиться житловий будинок. Головою домогосподарства значився ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня своєї смерті яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після його смерті фактичною головою домогосподарства стала його дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12).

Відповідно до довідок товариства з обмеженою відповідальністю «Татарбунарське РБТІ та РОН» № 1027 виданої 06.08.2025 року; №2039 виданої 27.08.2025 року; 1133 виданої 22.10.2025 року станом на 31 грудня 2025 року право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.13,26,).

За даними технічного паспорту та довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , введений в експлуатацію у 1960році. Цільове призначення земельної ділянки, на якій розташований будинок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 16-18 зворот, 19-20).

Постановою Саратської державної нотаріальної контори Одеської області від 15 серпня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав до майна свого чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

З витребуваної судом копії спадкової справи № 88/2024, щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведеної Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_1 .. Інші спадкоємці відсутні (а.с.36-111).

Відповідно до листа Саратської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 615/01-16 від 03.10.2025 року вбачається, що згідно перевірці у спадковому реєстрі спадкова справа, щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась (а.с.35).

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно суду необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних та житлово-комунального господарства, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року № 91, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

При цьому документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, громадські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року), не подається виходячи з положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності.

Таким чином, індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 201/7012/18 (провадження № 61-8387св19).

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13, та з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 559/375/16-ц (провадження № 61-31049св18) та від 05 червня 2024 року у справі № 678/1418/17 (провадження № 61-16687св23).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року

у справі № 201/7012/18 за позовом фізичної особи до територіальної громади

м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (справа у подібних правовідносинах), колегія суддів касаційного суду зазначила, що: «…індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації…».

Встановивши, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 збудований та введений в експлуатацію у 1960 році, на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням, врахувавши наданий позивачем технічний паспорт на спірний житловий будинок, суд дійшов висновку, що за життя спадкодавець ОСОБА_5 набула право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який не є самочинним будівництвом, а її донька ОСОБА_1 , яка звернувся у передбачений законом строк до нотаріальної контори, має право на його успадкування.

Висновки за результатами розгляду справи

Звертаючись з вказаним позовом, ОСОБА_1 подала суду докази на підтвердження обставин належності спадкодавцю спірного домоволодіння до 05 серпня 1992 року, у тому числі, довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості (оціночний акт), технічний паспорт, тому, з урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги останнього підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша статті 141 ЦПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то з Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь позивача підлягає стягненню 1218,81 грн судового збору за подання позовної заяви до суду.

Разом з тим, позивач просить не відшкодовувати понесені витрати.

Керуючись ст.ст. 76-82, 133, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської сілької ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з належними до нього будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Лиманська об`єднана територіальна громада Білгород-Дністровського району Одеської області, місцезнаходження: 68141, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Трапівка, вул. Миру, 3 ().

Суддя К. І. Олійник