Справа №2-9941/02
Провадження № 4-с/638/73/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м.Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Теслікова І.І.,

за участю секретаря судового засідання Зубко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги представника ОСОБА_1 адвоката Крячко Олега Володимировича на бездіяльність Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та зобов`язання зняти арешт,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду, через свого представника адвоката Крячко О.В., зі скаргою в якій просила суд: 1) визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту та заборони відчуження на все майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 р, що була винесена державним виконавцем ВДВС Дзержинського району м. Харкова Шаховою О.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 9941/02, виданого 28.02.2003 р Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь КП ХТМ в розмірі 856,82 грн.; 2) зобов`язати начальника (в.о. начальника) Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 р, що була винесена державним виконавцем ВДВС Дзержинського району м. Харкова Шаховою О.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 9941/02, виданого 28.02.2003 р Дзержинським районним судом м. Харкова, запис про яке внесений Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 25.02.2005 р за № 1718080.

В обґрунтування вимог скарги зазначила, що скаржник є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 01.12.2006 р, реєстраційний № НОМЕР_2 , виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та майна виконавчого комітету Харківської міської ради, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав. Щодо зміни прізвища Скаржника з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 необхідно пояснити, що така зміна відбулась у зв`язку із укладенням шлюбу 20.06.2003 р, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У січні 2025 р Скаржник отримала від нотаріуса інформацію про існування в реєстрі обтяження на її майно, що було внесено Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 25.02.2005 р за № 1718080 на підставі повідомлення 2079 від 11.02.2005 р ВДВС Дзержинського району м. Харкова, державний виконавець Шахова О.І. Дізнавшись про обтяження, Скаржник отримала від КП ХМБТІ копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 р, що була винесена державним виконавцем ВДВС Дзержинського району м. Харкова Шаховою О.І. У вказаній постанові зазначено, що вона винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 9941/02, виданого 28.02.2003 р Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь КП ХТМ в розмірі 856,82 грн. Вказана заборгованість була погашена боржниками у липні 2011 року, про що КП Харківські теплові мережі надало відповідні довідки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2025 року за скаргою одного з боржників ОСОБА_4 було встановлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник у повному обсязі виконав зобов`язання, на підставі виконавчого документа № 9941/02 від 28.02.2003 року відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова. При цьому суд встановив ту обставину, що вказане рішення Дзержинського районного суду виконано у липні 2011 року, борг у сумі 856 грн. 82 коп. погашено у повному обсязі (відповідно до довідок КП Харківські теплові мережі це сталось у липні 2011 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2025 року скаргу прийнято до розгляду.

Скаржника та представник скаржника в судове засідання не з?явились, від представника надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності, просив суд задовільнити скаргу.

Представника Шевченківського ВДС у м. Харкові в судове засідання не з?явився подавши до суду письмові пояснення, згідно яких на даний час у державного виконавця без відповідного рішення суду відсутні правові підстави для зняття арешту, який був накладений на майно боржника в ході примусового виконання, в якому накладено арешт на майно скаржника за адресою: АДРЕСА_1 . Розгляд скарги просив проводити без участі представника відділу, при вирішення скарги покладався на розсуд суду.

Представник КП «Харківські теплові мережі» у судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням рішення від 25.10.2002 року по справі №2-9941/2002 року з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на користь КП «Харківські теплові мережі» було стягнуто 856.82 грн.

На підставі виконавчого листа №9941/02, виданого 28.02.2003 Дзержинським районним судом м. Харкова, постановою про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 державним виконавцем Шаховою О.І. відділу державної виконавчої служби Дзержинського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №9941/02, виданого 28.02.2003 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості на користь КП «ХТМ», було накладено арешт на все майно, що належить в тому числі і ОСОБА_9 . Вказане рішення Дзержинського районного суду виконано у липні 2011 року, борг у сумі 856,82 грн. погашено у повному обсязі.

Щодо сплати боргу була надана відповідь №189273 начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барсегян А., що згідно з перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії для виконання бля банківських установ, відсутні будь-які відомості щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь КП «ХТМ» за виконавчим документом №9941/02 виданими 28.02.2003 року Дзержинським районним судом м. Харкова, тобто у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові на примусовому виконанні не перебуває. Правом зняти арешт за виконавчим провадженням, яке не перебуває на виконанні відділу або відомості щодо якого відсутні у Єдиному державному реєстрі виконавчого провадження на Автоматизованій системі виконавчого провадження, державний виконавець не наділений.

11 лютого 2005 року державним виконавцем винесено постанову серія АА №052164 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до інформаційної довідки №117 від 13.05.2025 для виконавчої служби Шевченківської філії по теплозбутовій роботі, яка надана ОСОБА_5 , в тому що за рішенням суду №2-9941/02 від 25.10.02 на суму 856,82 гривень за послуги теплопостачання сплачена сума боргу. Боржник повністю виконав зобов`язання перед комунальним підприємством, у зв`язку з чим зобов`язання вважаються виконаними.

Свідоцтво про право власності на житло від 01.12.2006 № НОМЕР_2 ХМР ВК ДЕКМ УКМП ВПЖФ посвідчує, що ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 мають на праві спільної власності квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м, відновна вартість на момент приватизації складає 11,60 грн.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №378788100 об`єкт нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить право власності спільна сумісна, частка 3/ 4 ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з ДРРП на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно №425592660, реєстратором №1718100 Першої ХМДНК зареєстровано арешт на нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - 25.02.2005 року.

За змістом листа МЮУ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 25 листопада 2025 року №189273, заявнику повідомлено, що згідно з перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання та надання відомостей про виконавчі дії для виконання до банківських установ, відсутні будь-які відомості щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_9 на користь КП «ХТМ» за виконавчим документом № 9941/02 від 28.02.2003 року Дзержинського районного суду м. Харкова, у Шевченківському ВДВС у м. Харкові на примусовому виконанні не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 жовтня 2016 року № 1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», що виконавчі документи, строк пред`явлення до виконання яких не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме у трирічний строк.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2002 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 серія №АА 052164 державним виконавцем Шаховим О.І. накладено арешт на майно та заборону здійснювати відчуження, що належить ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України № 606-XIV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець, отримуючи підтвердження щодо сплати повної суми боргу боржником, а саме ОСОБА_9 за рішенням суду №2-9941/02 від 25.20.2002 на суму 856,82 гривень, неправомірно не скасував накладений у виконавчому провадженні арешт майна.

Відповідно до п. 9.9. Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом МЮУ від 22.06.2012 №928/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Тому здійснити виконавче провадження не виявляється можливим у зв`язку із знищенням його матеріалів закінченням терміну зберігання.

Таким чином, на даний час у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту, який був накладений на майно боржника в ході примусового виконання, в якому накладено арешт на майно ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

Нормами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпаний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1 - 2 та підпунктом 2 пункту 10 - 4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд наголошує, що державним виконавцем здійснюються заходи примусового виконання, будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України № 1404-VIII). Відповідно поза межами виконавчого провадження дії державного виконавця є неправомірними.

За таких обставин, враховуючи, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові на примусовому виконанні відсутні будь-які відомості щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_9 на користь КП «ХТМ» за виконавчим документом № 9941/02 від 28.02.2003 року відповідно до рішення Дзержинським районним судом м. Харкова, орган державної виконавчої служби, діючи відповідно до вимог закону, не має повноважень самостійно скасувати арешт майна, накладений в межах виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 60 Закону України № 606-XIV, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник у повному обсязі виконав зобов`язання, на підставі виконавчого документа № 9941/02 від 28.02.2003 року відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова.

На переконання суду, виконання боржником у повному обсязі рішення суду свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, оскільки, як зазначалось вище, завданням арешту майна є реальне виконання рішення. Оскільки на даний час рішення суду виконано у повному обсязі, підстави для подальшого застосування заходу примусового виконання рішення не існують, що є підставою для задоволення скарги в частині зобов`язання скасування арешту майна.

При цьому підстав для задоволення вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає, оскільки як встановлено судом, у справі, що розглядається, державний виконавець, щодо не зняття арешту з майна, не має повноважень на відновлення виконавчого провадження № 9941/02 від 28.02.2003 та вирішення питання про скасування арешту майна у виконавчому провадженні, яке на даний час на примусовому виконанні не перебуває. У даному випадку, питання про скасування арешту майна можливе лише за рішенням суду, а тому відсутні підстави вважати, що начальником органу ДВС допущено неправомірну бездіяльність, у зв`язку з чим вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 258-261, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Крячко Олега Володимировича на бездіяльність Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та зобов`язання зняти арешт задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього майна, що належить на праві власності ОСОБА_9 , накладений постановою про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2005 року держаним виконавцем Шаховою О.І. відділу державної виконавчої служби Дзержинського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 9941/02, виданого 28.02.2003 року Дзержинським районним судом м. Харкова, реєстраційний номер обтяження 1718080.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.І.Теслікова