Справа № 529/851/25
Провадження № 2/529/522/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Петренко Л.Є.

з участю секретаря Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , 22.09.2025 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовом у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 до 1/6 частини усіх видів доходів.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що згідно рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09.11.2016 сплачує аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, він має малолітню доньку від теперішнього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також потребує відповідної матеріальної допомоги. Позивач ОСОБА_1 в своєму позові зазначає, що він є військовослужбовцем та через постійні його відрядження у нього погіршились стосунки з теперішньою дружиною, а також відсутня можливість надавати їй та їхній спільній дитині на постійній основі матеріальну допомогу. Як наслідок теперішня дружина ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, позивач ОСОБА_1 має непрацездатних батьків пенсіонерів, які потребують його постійної матеріальної допомоги, зокрема на придбання продуктів харчування, одягу, оплату житлово-комунальних послуг та інші витрати.

Позивач ОСОБА_1 також у позові зазначає, що він є військовослужбовцем і несе витрати також і на придбання різної військової амуніції, харчування, ліків.

Вважає, що має всі підстави для зменшення аліментів на сина ОСОБА_4 від першого шлюбу з частини на 1/6 частину.

01.10.2025 відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою залучено до участі в розгляді справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог ОСОБА_3 (теперішня дружина позивача ОСОБА_1 ).

17.10.2025 відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, такі є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Вказує, що батько позивача вийшов на пенсію за вислугою років, являється пенсіонером МВС, має звання капітана. При цьому, мати позивача хоча і є пенсіонеркою, однак працює медичною сестрою у Водянобалківському фельдшерсько-лікувальному пункті. Разом з тим у останніх також є і інший син ОСОБА_6 , який також може приймати участь у допомозі виконання важкої роботи по господарству батьків.

Крім того, позивач у 2025 році придбав житлову квартиру, а також земельну ділянку, має власний автомобіль, а тому майновий стан позивача ОСОБА_1 , на думку відповідачки ОСОБА_2 , навпаки покращився. При цьому позовна заява теперішньої дружини позивача ОСОБА_3 є штучно створеним позовом, задля зменшення та ухилення від сплати аліментів на сина ОСОБА_4 , який потребує особливої уваги, бо є дитиною, яка потребує постійного лікування та є дитиною з інклюзивними потребами. Також відповідачка зазначила у своєму відзиві на позов про те, що вона не працює з 2022 року у зв`язку з доглядом за дитиною з особливостями.

23.10.2025 третьою особою у справі ОСОБА_3 подано до суду письмові пояснення в яких остання зазначила, що вона дійсно подала до суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_5 .. Зазначає, що метою її звернення та участі у вказаній справі є забезпечення принципу рівності дітей від батька та справедливого розподілу його доходу між усіма його дітьми. Відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за утримання обох дітей, як сина ОСОБА_4 від попереднього шлюбу, так і доньки ОСОБА_7 . Враховуючи рівнозначну потребу в матеріальному забезпеченні, вважає обґрунтованим зменшення розміру аліментів на користь сина до 1/6 частки, та встановлення такого ж розміру 1/6 частки і на утримання доньки. Такий підхід забезпечує справедливий розподіл фінансових ресурсів та підтверджує відповідальність позивача перед обома дітьми.

В подальшому 24.10.2025 третьою особою ОСОБА_3 на електронну пошту подано пояснення щодо відзиву на позов, у якому вона вказала про заперечення твердження відповідачки ОСОБА_2 стосовно штучно створеного позову. Також зазначає, що відповідачка не подала до суду жодного документа, де було б зазначено, що вона звільнилася з роботи саме у зв`язку з доглядом за дитиною з особливостями. На думку третьої особи ОСОБА_3 більш вірогідною причиною звільнення відповідачки стало скорочення/реформа відділень «Укрпошта» у с. Водяна Балка, де остання на той момент працювала завідувачкою відділення. Ця подія відбулась саме у 2022 році, на це також вказує опосередковано більший розмір заробітної плати за жовтень 2022 році, відомості про яку ОСОБА_2 надає у відповідній довідці. Наданий відповідачкою висновок Інклюзивно-ресурсного центру має освітнє, а не медичне чи соціальне призначення та носить рекомендаційний характер, для організації навчання дитини. Просить суд задовольнити позовні вимоги позивача та встановити єдиний розмір аліментів для обох дітей.

24.10.2025 позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив у якому він вказав, що квартира придбана ним у 2025 році є спільним майном подружжя, у нього та в його теперішньої дружини, а також малолітньої дочки ОСОБА_7 іншого житла окрім цієї квартири немає. Частину вартості придбаної квартири він з дружиною сплатив відразу, а на іншу частину в сумі 500 000 грн. він оформив кредитний договір №3022-25 від 29.05.2025 з державною кредитно-господарською організацією» «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Строк кредитного договору 6 років з щомісячним платежем 22 000 грн. Придбана земельна ділянка за вище вказаною квартирою також є спільним майном подружжя, кошти в сумі 9 000 грн. вони заплатили з теперішньою дружиною із їх спільних коштів, при цьому автомобіль придбаний лише за 10 000 грн. При цьому, він також несе витрати на лікування доньки від теперішнього шлюбу, яка страждає на косоокість та має вроджену атипову катаракту. Останні два роки має додаткові витрати і на своє лікування із хронічним захворюванням нирок.

18.11.2025 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

11.12.2025 позивачем ОСОБА_1 подано до суду додаткові пояснення в яких він вказував про принцип рівності дітей. Він має відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили 28.11.2025, аліментні зобов`язання перед третьою особою щодо утримання їх спільної неповнолітньої дитини, в розмірі 1/6 частини його доходу.

При цьому має кредитні зобов`язання на житло та має на утриманні батьків пенсіонерів. Також він несе витрати, які пов`язані з його проходженням військової служби у Збройних силах України, зокрема на придбання пального, придбання необхідного спорядження для відряджень у зону бойових дій. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що протягом останніх двох років має погіршення власного здоров`я, що підтверджується відповідними виписками з медичних закладів, і вимагає постійних додаткових та непередбачуваних витрат на лікування.

Позивач вказує, що навіть при зменшенні аліментів до 1/6 їх розмір відповідатиме законодавчо встановленій межу не менше 50 % прожиткового віку для дитини 10 років.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нагайник М.Г. подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім цього у заяві вказала, що 28.11.2025 набирає законної сили рішення Диканського районного суду Полтавської області від 28.10.2025 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Також просить прийняти до уваги надане нею роз`яснення відділу освіти, сім`ї та спорту Диканської селищної ради щодо функцій висновку інклюзивно-ресурсного центру та оплати послуг дитині у закладах освіти громади надані їй на особисте звернення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 09.11.2016 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.31-34).

03.03.2021 позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 третьою особою по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є позивач ОСОБА_1 та третя особа по справі ОСОБА_3 (а.с.9)

28.10.2025 Диканським районним судом Полтавської області постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , 21.07.2021 в розмірі 1/6 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.119-122).

ОСОБА_1 являється військовослужбовцем за контрактом з 17.05.2016, яку проходить у військовій частині НОМЕР_1 .

З довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається, що із заробітної плати останнього вираховуються аліменти, з червня 2025 по листопад 2025 року сума таких становить 69 042,06 коп (а.с.148)

Як вбачається з належно завіреної копії договору купівлі-продажу 27.05.2025 позивач ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 .

В той же час, як вбачається зі змісту вказаного договору продаж нерухомого майна вчинено за погодженою сторонами ціною 966 000 грн., з них 466 000 грн. повністю сплачено покупцем готівкою, а решта 500 000 грн. будуть сплачені покупцем повністю після отримання кредиту, шляхом перерахування «Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» на поточний рахунок продавця до 31.08.2025 року Вказана житлова квартира знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :30:003:0401 (а.с.87-88).

29.05.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 3022-25 про надання кредиту на придбання завершеного та незавершеного житлового будинку з добудовою (реконструкцією) з кредитно господарського організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали кредитні кошти в сумі 500 000 грн. від загаданої вище організації, строком на 6 років. Кредит надавався після подання фонду нотаріально засвідченої копії договору купівлі-продажу (а.с. 89-92).

28.05.2025 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбав земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :30:003:0401. Вказана земельна ділянка розташована по АДРЕСА_2 . Вартість вказаної земельної ділянки становить 9 000 грн. (а.с.93-94).

Як вбачається з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідачка ОСОБА_2 з 2023 року по 2025 рік не працювала та не отримувала доходу.

Як встановлено при розгляді справи судом, неповнолітній син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.01.2025 по 20.01.2025 та з 13.06.2025 по 27.06.2025 проходив лікування в Центрі реабілітації дітей «Долонька добра» КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» та має діагноз першопричини затримка психомовного розвитку (а.с. 62-63).

Неповнолітній ОСОБА_8 з 01.06.2021 по 07.06.2021 проходив лікування у неврологічному відділенні КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради», після лікування рекомендовано, огляд дитини неврологом через 3 місяці, а лікування у вказаному вище відділенні, через місяць або при потребі (а.с. 54).

Також в ході судового розгляду встановлено, що 26.05.2022, неповнолітньому ОСОБА_8 . Комунальною становою «Інклюзивно-ресурсний центр» Диканської селищної ради, видано висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини, який має рекомендаційний характер та яким рекомендований ІІІ рівень підтримки дитини в закладі освіти (а.с. 56-59).

В той же час суд оцінює критично твердження позивача ОСОБА_1 щодо утримання ним своїх непрацездатних батьків, оскільки позивачем надано лише посвідчення пенсіонера МВС, виданого батьку позивача ОСОБА_2 , а також пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_9 матір позивача, інших доказів на підтвердження перебування батьків на утриманні позивача матеріали справи не містять. Таким чином твердження позивача про перебування батьків на його утриманні не підтверджені належними доказами.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.10.2023, справа № 682/2454/22-ц.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20.

Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності судом встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки позивач 03.03.2021 уклав шлюб з ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 .

З листопада 2025 року з ОСОБА_1 стягуються також аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх його доходів, що на підставі положень ст.192 СК України підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того у позивача з травня 2025 року виникли кредитні зобов?язання згідно кредитного договору від 29.05.2025, за якими ОСОБА_1 повинен сплачувати щоквартально 22 300 грн.

При цьому, суд також враховує, що визначений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення іншої дитини, народженої у повторному шлюбі. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини.

Такий розмір аліментів забезпечуватиме потреби неповнолітнього ОСОБА_8 , буде достатнім для його розвитку, а також забезпечить баланс якнайкращих інтересів обох дітей.

Щодо тверджень представника відповідачки про те, що дохід позивача поліпшився, а не погіршився, то суд зазначає наступне.

Згідно довідки про доходи позивача, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його дохід кожного місяця є різним і залежить від виконання бойових завдань за які відбуваються додаткові нарахування.

Слід зазначити, що такі доплати військовослужбовцям є додатковими виплатами, які пов`язані із особливим характером служби та обмежені строком дії воєнного стану в Україні, тому не можуть розглядатись як постійне джерело доходу.

Крім того, позивач ОСОБА_1 неодноразово проходив стаціонарне лікування в кінці 2024 року та у 2025 році, як наслідок ніс витрати на власне лікування.

Також неповнолітня дочка від другого шлюбу ОСОБА_5 з 2022 року проходить систематичні лікування очей, в тому числі і в Українському медичному центрі дитячої офтальмології та мікрохірургії ока Національної дитячої централізованої лікарні «Охмадит» (а.с. 99-107). Як наслідок, позивач ОСОБА_1 також несе і додаткові витрати по лікуванню неповнолітньої дочки.

Також матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка ОСОБА_2 позбавлена можливості працевлаштуватись та була змушена звільнитись з роботи через необхідність постійного догляду за сином ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст.192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09.11.2016 (справа № 529/1115/16-ц).

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.12.2025.

Головуюча Л.Є. Петренко