Номер провадження: 22-ц/813/7287/25
Справа № 523/1220/25
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Акрабова Ольга Миколаївна на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року, постановленого під головуванням судді Кисельова В.К., повний текст рішення складений 01 серпня 2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив визначити йому додатковий строк у півроку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла бабця позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частку будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,0 кв.м. та на 1/6 частку двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , є онуком померлої і спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , якби він був живий на час відкриття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк, ОСОБА_2 , 20 травня 2024 року, звернувся з заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Горбачук Г.Б., із заявою про прийняття спадщини. Заява була направлена приватному нотаріусу Горбачук Г.Б., кур`єрською доставкою.

Листом від 18.12.2024 року, приватний нотаріус Горбачук Г.Б., роз`яснила ОСОБА_2 , що 20 червня 2024 року, її було вручено кур`єром поштове відправлення, конверті якого не було зазначено ким, коли і на ім`я кого воно відправлено, та надано накладну №4592 в якій зазначено ОСОБА_2 відправником та дату відправлення 20 травня 2024 року, але відсутні будь-які відмітки про прийняття поштового відправлення, відсутня інформація щодо юридичної особи, що надає послуги поштового зв`язку, будь-які штампи та відбитки печаток, що підтверджують прийняття поштового відправлення поштовою установою, що зазначений документ є по суті заповненим бланком накладної та доводить факт відправлення 20 травня 2024 року заяви засобами кур`єрської служби і рекомендувала ОСОБА_2 , звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не розраховував, що нотаріус не прийме його заяву.

Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволений.

Визначений ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці з дня набранням рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Акрабова О.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував норми ст. 1272 ЦК України, які не підлягали застосуванню та визначив додатковий строк для прийняття спадщини позивачу не взявши до уваги, що позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Артьомова Т.К. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, які не можуть бути підставами для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Акрабової О.М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , адвоката Артьомової Т.К., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Управлінням реєстрації актів цивільного стану округу Крайот, Держави Ізраїль 03.12.2023 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частку будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,0 кв.м. та на 1/6 частку двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є онуком померлої і спадкує за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Горбачук Г.Б. на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.05.2024 року була відкрита спадкова справа №12/2024 щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вищевказаній заяві ОСОБА_6 повідомляє, що спадкоємцем померлої є також ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що приватний нотаріус ОМНО Горбатюк Г.Б. витребувала спадкову справу щодо померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була відкрита у Суворовській державній нотаріальній конторі за №745/2019. У даній справі наявна заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини.

20.06.2025 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Горбачук Г.Б. надійшла заява від ОСОБА_2 , яка була власноручно написана та датована 20 травня 2024 року, відповідно до якої він повідомляє про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за правом представлення. Він також повідомляє, що його батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом від 18.12.2024 року, приватний нотаріус Горбачук Г.Б., роз`яснила ОСОБА_2 , що 20 червня 2024 року, її було вручено кур`єром поштове відправлення, на конверті якого не було зазначено ким, коли і на ім`я кого воно відправлено, та надано накладну №4592, в якій зазначено ОСОБА_2 відправником та дату відправлення 20 травня 2024 року, але відсутні будь-які відмітки про прийняття поштового відправлення, відсутня інформація щодо юридичної особи, що надає послуги поштового зв`язку, будь-які штампи та відбитки печаток, що підтверджують прийняття поштового відправлення поштовою установою, що зазначений документ є по суті заповненим бланком накладної та доводить факт відправлення 20 травня 2024 року заяви засобами кур`єрської служби і рекомендувала ОСОБА_2 , звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Копія вищевказаного кур`єрського повідомлення наявна у матеріалах спадкової справи, у якому зазначено дату прийняття до відправки 20.05.2024 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з наступних підстав.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що фактично заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла до приватного нотаріуса ОМНО Горбачук Г.Б. 20.06.2024 року, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини та суд звернув увагу, що фактично було пропущене лише 23 дні для своєчасної подачі заяви.

Також колегія суддів вважає, що судом було прийнято до уваги і той факт, що позивач, як споживач послуг, розраховував, що його заяву буде доставлено належним чином та у належні строки.

На підставі вищевикладеного, суд встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні, дійшов обґрунтованого висновку про визначення ОСОБА_2 додаткового строку у три місяці з дня набранням рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

При цьому, суд першої інстанції при застосуванні норм права до вказаних правовідносин вірно врахував висновки щодо застосування норм матеріального права, викладених у постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Акрабова О.М. про те, що суд першої інстанції помилково застосував норми ст. 1272 ЦК України, які не підлягали застосуванню та визначив додатковий строк для прийняття спадщини позивачу не взявши до уваги, що позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 548/2415/21.

Колегія суддів вважає, що суд надав належну оцінку поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачем у даній справі.

Також колегія суддів вважає, що на момент розгляду справи, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявлених вимог, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Також колегія суддів вважає, що вказані доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтів із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Крім того, зазначені доводи не вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на незаконність судового рішення, і не є визначальними при ухваленні рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Акрабова Ольга Миколаївна залишити без задоволення.

Рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18 грудня 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда