Провадження № 2/641/2620/2025 Справа № 641/4895/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Кожихової Г.В.,

за участі секретаря судових засідань Кузьменко О.М.,

представника відповідача (в режимі відеоконференції) Чехова Д.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

02.07.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - адвокат Усенко М.І., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102644425 від 13.12.2023 у розмірі 25 741,10 грн, яка складається з: 7 045,62 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 17 695,48 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1 000,00 грн прострочена заборгованість за комісією, суми сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та суму сплаченої правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн.

Аргументи учасників справи

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 102644425 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТзОВ "Мілоан" вчинили дії визначені ст. 11 та 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 28.05.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ/Т. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102644425 від 13.12.2023. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору кредиту станом на час звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 25 741,10 грн., яка складається з: 7 045,62 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 17 695,48 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1 000,00 грн. прострочена заборгованість за комісію, яку відповідач в добровільному порядку не повертає.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки Чехов Д.А. частково не погодившись із заявленими позовними вимогами вказує, що відповідно до доданого до позовної заяви «Відомість про щоденні нарахування та погашення» вбачається, що сплачені відповідачкою грошові кошти первинним кредитором ТОВ «Мілоан», були без погодження з відповідачкою зараховані до «Сплати комісії за послуги пролонгації», а саме: 27.12.2023 - 600 грн; 04.01.2024 - 600 грн; 20.01.2024 - 600 грн. Таким чином, з відповідачки первинним кредитором було зайво стягнено грошові кошти в розмірі 1 800 грн. (3 х 600 грн.) в якості комісії за управління та обслуговування кредиту, що є незаконним, а умови викладені в пункті 2.3 договору є нікчемними і не потребують визнання недійсними. зв`язку з чим зайві стягнуті первинним кредитором з відповідачки грошові кошти в сумі 1 800 грн. (600 грн. х 3), під приводом оплати комісії за управління та обслуговування кредиту підлягають зарахування до суми виплаченого тіла кредиту відповідачкою в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № 102644425 від 13.12.2023. Зазначає, що відповідно до «Відомостей про щоденні нарахування та погашення» відповідачкою було сплачено тіло кредиту: 27.12.2023 - 700 грн, 04.01.2024 - 700 грн, 20.01.2024 - 700 грн, 22.01.2024 - 854,38 грн. Таким чином, загальну сума тіла кредиту повернутого відповідачкою з урахуванням зарахованих платежів та суми безпідставно списаного з відповідачки в якості комісії становить 4754,38 грн (700+700+700+854,38+600+600+600), у зв`язку з чим заборгованість з повернення тіла кредиту становить - 5 245,62 грн.

Стверджує, що відповідно до положень Закону № 3498-ІХ до 22 квітня 2024 року включно максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати 2,5 %, а до 20 серпня 2024 року включно - не повинен перевищувати 1,5 %. Проте в супереч, вимогам Закону №3498-ІХ, який набув чинності 24 грудня 2023 року, первинний кредитор нараховував відсотки, починаючи з 12.01.2024 до 19.01.2024, за користування кредитом відповідно до пункту 1.5.3 Договору в розмірі 3,50 % за кожен день користування кредитом називаючи їх «Нарахування нестандартних процентів», замість 2,5 % як передбачено Законом № 3498-ІХ. З урахуванням незаконного зарахуванням первинним кредитором оплачених відповідачкою сум на комісійне обслуговування кредиту, замість зарахування їх до оплати тіла кредиту, також підлягає перерахунку розмір відсотків за користування тілом кредиту. Так, у зв`язку зі сплатою відповідачкою 27.12.2023 загальної суми тіла кредиту 1300 грн (600 грн - сплати комісії за пролонгацію + 700 грн тіла кредиту), проценті за користування кредитом згідно п. 1.5.2 договору становить з 28.12.2023 по 03.01.2024 - 143, 44 грн (((10 000 - 1300) х 1,65)/100), замість 153, 45 грн. розрахованих позивачем, різниця становить 69,3 грн. ((153,45 х 7) - (143,44 х 7)). 04.02.2024 відповідачкою сплачено - 1300 грн (600 грн - комісія за пролонгація + 700 грн тіла кредиту), проценти за користування кредитом згідно п. 1.5.2 договору становить з 04.01.2024 по 11.01.2024 - 122,10 грн (((10000 -1300-1300) х /100), замість 141,90 грн. розраховані позивачем, різниця становіть - 158,40 ((141,90 х 8) - (122,1 х 8)). Проценти за користування кредитом з 12.01.2024 по 19.01.2024 відповідно до вимог Законом № 3498-ІХ виходячи з денної ставки 2.5 %, та суми заборгованості по тілу кредиту - 7400 грн, становить - 185,00 грн, замість 197,80 грн розраховані позивачем, різниця становить - 102, 40 грн ((1978 х 8) - (185 х 8)). 20.01.2024 відповідачкою сплачено - 1300 грн (600 грн. - комісія за пролонгація + 700 грн тіла кредиту), проценти за користування кредитом згідно п. 1.5.2 договору становить за 20.01.2024 - 21.01.2024 - 100,65 грн (((10000-1300-1300-1300) х1,65/100), замість 197,80 грн. розраховані позивачем, різниця становіть - 194,3 грн. ((197,80 х 2) - (100,65 х 2)). 22.01.2024 відповідачкою сплачено тіло кредиту - 854,38 грн., проценти за користування кредитом згідно п. 1.5.2 договору становить з 22.01.2024 по 27.01.2024 - 86,55 грн. (((10000 -1300-1300-1300-854,38)х1,65)/100), замість 116,25 грн розраховані позивачем, різниця становить - 178,19 грн ((116,25х6) - (86,55х6)). Проценти за користування кредитом з 28.01.2024 по 23.03.2024, відповідно до вимог Законом № 3498-ІХ, виходячи з денної ставки 2.5 %, та суми заборгованості по тілу кредиту 5 245, 62 грн. (10000 -1300-1300-1300-854,38) становить - 131,14 грн., замість 162,05 грн. розраховані позивачем, різниця становить - 1 730, 94 грн. ((162,05 х 56) - (131,14 х56)).

Таким чином, суму заборгованості зі сплати процентів за користування тілом кредиту відповідачки становить в період з: 14.12.2023 по 26.12.2023 - 2 145, 00 грн. (165х13); з 28.12.2023 по 03.01.2024 - 1004, 08 грн (143,44 х 7); з 04.01.2024 по 11.01.2024 - 976,80 грн (122,1 х 8); з 12.01.2024 по 19.01.2024 - 1480 грн (185 х 8); з 20.01.2024 по 21.01.2024 - 201, 30 грн (100,65 х 2); з 22.01.2024 по 27.01.2024 - 519,30 грн (86,55х6); з 28.01.2024 по 23.03.2024 - 7 343,84 грн. (131,14 х56).

Відповідачкою упродовж дії кредиту сплачено проценти за користування кредитом на суму 2 583, 62 грн (27.12.2023 - 700 грн; 04.01.2024 - 700 грн; 20.01.2024 - 700 грн, 22.01.2024 - 483,62 грн.) Таким чином, сума процентів за користування кредиту яка підлягає стягненню з відповідачки становить 11 087,12 грн (2145 + 1004,08+976,80 + 1480+201,30 + 519,30 + 7343,84-2583,62). Щодо нарахування комісії в розмірі 1000,00 грн, то зауважує, що позичальнику були надані кошти на споживчі цілі, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Зазначає, що пунктом 1.5.1 Кредитного договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1000.00 гри., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. З урахуванням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та позицій Верховного Суду за таких обставин, пункт кредитного договору 1.5.1, про сплату комісії за надання кредитних коштів, є нікчемними, у зв`язку з чим в задоволенні даних вимог необхідно відмовити. З таких самих підстав є незаконними пункт 2.3. договору який передбачає сплату відповідачкою комісії за управління та обслуговування кредитом, у зв`язку з чим сплачені грошові кошти відповідачкою підлягають зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту.

Наголошує на тому, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Виходячи зі змісту наданого договору та додатків до нього вбачається, що кредит був наданий строком на 105 днів з 13.12.2023 до 27.03.2024, у зв`язку з чим вимоги про стягнення процентів за користування кредитом з 28.03.2024 по 17.04.2024 в розмірі 4 051, 25 грн є незаконними та підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, відповідачка частково визнає позовні вимоги в сумі тіла кредиту в сумі 5 245,62 грн. та суму відсотків в розмірі 11 480,12 грн., загальна сума - 16 725,74 грн.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача вказує, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Стверджує, що усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Всі ставки щодо нарахування відсотків за користування кредитом зазначені в договорі, у пунктах зазначених вище. До того ж, у матеріалах справи наявна Копія про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №102644425 від 13.12.2023 року, де зазначені суми нарахування відсотків з посиланням на відповідний пункти договору. Тому дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного. Вважає помилковими твердження відповідача, що встановлена договором денна процентна ставка перевищує максимальний розмір, визначений частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Наголошує на тому, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №102644425 від 13.12.2023 (міститься в матеріалах справи), 29.12.2023 (7 днів), 05.01.2024 (7 днів) та 21.01.2024 (7 днів) було здійснено нарахування комісії за продовження строку користування кредитними коштами. Загалом строк дії Кредитного договору №102644425 від 13.12.2023 було продовжено на 21 дні, у зв`язку з чим відсотки за користування кредитом нараховувалися не до 27.03.2024, а до 17.04.2024. Також наголошує, що відповідно до п.1.5.1 Договору про споживчий кредит № 102644425 від 13.12.2023, комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Зауважує, що ТзОВ Фінансова Компанія «Мілоан» не банк, а небанківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність». Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, до договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту. Крім того, укладаючи Кредитний договір, Відповідач повинна була достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинна була діяти добросовісно, а підписавши договір, вона погодилась з його умовами та взяла на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача звертає увагу на те, що в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746 цс16 зазначено, що послуги з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб. Так як позивачем було надано відповідачу споживчий кредит на придбання продукції для її особистих потреб, то на позивача розповсюджуються вимоги Закону України «Про споживчий кредит», а також не правомірність стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1000 грн, що спростовує доводи позивача в цій частині. З урахуванням правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16 та від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16, визначена в договорі «комісія за управління та обслуговування кредиту» в сумі 6 % від суми кредиту (600 грн.) є незаконною, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними,у зв`язку з чим сплачена відповідачкою комісія в розмірі 600 грн підлягає зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту. Також акцентує увагу, що в договорі вказано строк кредитування 105 днів відлік якого починається з 13.12.2023, а також в договорі вказано кінцева дата коли повинен бути повернутий кредит - 27.03.2024, тому зобов`язання вважаються виконаними саме в цей день.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 07.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_2 у судовому засіданні наголосив на тому, що відповідачка частково визнає позов на суму 16 725,74 грн, що становить тіло кредиту в сумі 5 245,62 грн та суму відсотків в розмірі 11 480,12 грн. В іншій частині позовних вимог просив відмовити за необгрунтованістю.

Протокольною ухвалою суду відмовлено в долучені до матеріалів справи в якості доказів надані позивачем до відповіді на відзив від 11.08.2025 докази: угода про пролонгацію № 79438703 від 27.12.2023; угода про пролонгацію № 79974045 від 04.01.2024 та угода про пролонгацію № 81081241 від 20.01.2024 як такі, що поданні з порушенням строку та порядку їх подання.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

13.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі - Товариство) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) укладено кредитний договір № 102644425, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн, загальним строком 105 днів з 13.12.2023 (строк кредитування), а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором (а.с. 5-7). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.12.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.03.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).

Згідно з пунктом 1.5.1 Договору комісія за надання кредиту 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2475 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Відповідно до п.1.5.3. Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 31500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Відповідно до п.2.1 Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом переказу на картковий рахунок.

Договір підписано відповідачем електронним підписом 138445 13.12.2023 20:48 (а.с. 6).

28.05.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ/т (а.с. 7 зворотній бік).

Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102644425 від 23.12.2023 (а.с.22 зворотній бік).

Згідно з платіжною інструкцією № 22259 від 28.05.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 28.05.2024 сплатило грошові кошти на користь ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2024.

Згідно витягу з Реєстру боржників № 1 від 04.02.2025 до договору відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2024 (згідно додаткової угоди № 1 від 04.02.2025) заборгованості відповідача перед позивачем становить 25741,10 грн, з яких: 7 045,62 грн заборгованість за сумою кредиту, 17 695,48 грн. заборгованість за сумою відсотків, 1 000,00 грн заборгованість за комісією.

13.05.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» направило на ім`я ОСОБА_1 досудову вимогу, якою повідомило боржника про укладення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», Договору відступлення № 108-МЛ/Т та про обов`язок боржника сплатити заборгованість в сумі 25741,10 гривень на рахунок ТОВ "Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» (а.с. 10, звор. бік).

Відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Суд встановив, що кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відповідачем отримані кредитні кошти шляхом перерахування їх на вказану у кредитному договорі платіжну карту.

Отже, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Заперечень щодо факту укладення кредитного договору від відповідача не надходило.

28.05.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ/Т. Згідно з вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним № 102644425 від 13.12.2023

Крім того, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» повідомило боржника про відступлення ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги, а тому суд вважає, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» має право заявляти вимоги до боржника за кредитним договором № 102644425 від 13.12.2023.

В ході судового розгляду справи між сторонами виник спір з приводу суми, яку належить стягнути з відповідачки на користь позивача, позаяк кожна із сторін запропонувала свій розрахунок, який має відмінності в частині розрахунку тіла кредиту за рахунок зарахування/незарухування сплачених коштів в рахунок погашення комісії за обслуговування заборгованості як умови пролонгації договору.

Щодо нарахування комісії в розмірі 1000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1.5.1 Договору про споживчий кредит № 102644425 від 13.12.2023, комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування`загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другоїстатті 8 Закону України «Про споживче кредитування`до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Умови договору щодо розміру комісії та порядку її сплати були доведені до відома відповідача належним чином. З такими умовами відповідачка погодилася, а тому взяла на себе зобов`язання їх виконувати. Суд ураховує, що в даному випадку комісія нараховувалася одноразово в день видачі кредиту, призначення комісії - за надання кредиту, будь-яких інших супутніх послуг не визначено, отже, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1000 грн, а також подальше витребування нарахованої комісії, суд уважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, відхиляючи доводи представника відповідача, суд уважає, що встановлення кредитодавцем ( в даному випадку ТзОВ «Мілоан») комісії в сумі 1000 грн у кредитному договорі відповідає вимогам Законом України «Про споживче кредитування» та Правилам розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Вказаний висновок суду корелюється з правовими позиціями, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) та постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19.

Щодо пролонгації договору та доводів представника відповідача про зарахування комісії в рахунок погашення тіла кредиту, суд зазначає таке.

Згідно п. 2.2.2. кредитного договору передбачено, що нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Відповідно до п.2.3.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування та максимальні розміри комісії за управління та обслуговування кредиту: 3 дні 3%, 7 днів- 5%, 15 днів 10%.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (пункт 4.2.).

Таким чином, умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 27.03.2024, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1 договору, та має наслідком безпідставність доводів представника відповідачки, що сплачені ОСОБА_1 грошові кошти без погодження з нею неправомірно були зараховані в рахунок погашення комісії.

На підтвердження розміру заборгованості по процентам позивачем надано відомість про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору.

Так, з вказаної відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідачкою сплачені грошові кошти, які первинним кредитором ТОВ «Мілоан» правомірно зараховані до «Сплати комісії за послуги пролонгації», а саме: 27.12.2023 - 600 грн; 04.01.2024 - 600 грн; 20.01.2024 - 600 грн. Такж відповідачкою було сплачено тіло кредиту: 27.12.2023 - 700 грн, 04.01.2024 - 700 грн, 20.01.2024 - 700 грн, 22.01.2024 - 854,38 грн.

З цього випливає, що відповідачем були вчинені дії на виконання умов договору та на реалізацію права продовження строку кредитування на пільгових умовах, який було продовжено ще на 22 дні (додатково 1 день за пільговий період п. 1.3.1. та п. 1.5.2. кредитного договору).

За таких обставин, строк дії Кредитного договору №102644425 від 13.12.2023 продовжено на 22 дні, у зв`язку з чим відсотки за користування кредитом правомірно нараховані не до 27.03.2024, а до 17.04.2024.

Перевіряючи правомірність нарахування відсотків на фактичний залишок кредиту за кожен день строку користування кредитом, суд виходить з такого.

Так, за період з 14.12.2023 по 27.12.2023 за пільговий період нараховано процентів за зниженою ставкою 1,65% від 10000,00 грн (165,00 грн х 14 днів) 2310 грн.

27.12.2023 позивачка сплатила 700,00 грн тіла кредиту, 600,00 грн комісії за пролонгацію пільгового періоду та 700,00 грн процентів по кредиту, отже відбулася пролонгація договору на 7 днів. Станом на 27.12.2023 сума тіла кредиту становила 9300,00 грн. За період з 28.12.2023 по 04.01.2024 нараховано процентів за зниженою ставкою 1,65% від 9300,00 грн (153,45 грн х 8 днів (додатково 1 день за пільговий період п. 1.3.1. та п. 1.5.2. кредитного договору), що становить 1227,60 грн.

04.01.2024 ОСОБА_1 сплатила 700,00 грн тіла кредиту, 600,00 грн комісії за пролонгацію пільгового періоду та 700,00 грн процентів по кредиту. Станом на 04.01.2024 сума тіла кредиту становила 8600 грн. З період з 05.01.2024 по 12.01.2024 нараховано процентів за зниженою ставкою 1,65% від 8600 грн (141,90 грн х 7 днів) 993,30 грн.

Також з відомостей про щоденні нарахування та погашення суд встановив, що після набрання чинності змін до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» від 23.12.2023 ТОВ «МІЛОАН» застосовувало знижену відсоткову ставку у відповідності до змін вищезазначеного закону не вище 2,5%, а саме 2,3%.

Отже, з 12.01.2024-20.01.2024 ТОВ «МІЛОАН» застосовувало знижену відсоткову ставку 2,30% від 8600,00 грн (9 днів х 197,80 грн), що становить 1780,20 грн

20.01.2024 ОСОБА_1 сплатила 700,00 грн тіла кредиту, 600,00 грн комісії за пролонгацію пільгового періоду та 700,00 грн процентів по кредиту. Станом на 20.01.2024 сума тіла кредиту становила 7900,00 грн. За період з 21.01.2024 по 22.04.2024 нараховано процентів за зниженою ставкою 1,65% від 7900,00 грн (130,25 грн х 2 дні), що становить 260,70 грн.

22.01.2024 ОСОБА_1 сплатила 854,38 грн тіла кредиту, 483,62 грн процентів по кредиту. Отже, станом на 22.01.2024 сума тіла кредиту становила 7045,62 грн. За період з 23.01.2024 по 27.01.2024 нараховано процентів за зниженою ставкою 1,65% від 7045,62 грн (116,25 грн х 5 днів), що становить 581,25 грн.

В подальшому відбулося продовження поточного періоду з 28.01.2024 по 17.04.2024, за який нархування процентів відбувалося за ставкою 2,30% від тіла кредиту (п. 1.3.2. та п. 1.5.3. кредитного договору з урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування» ). За період з 28.01.2024 по 17.04.2024 нараховано процентів за ставкою 2,3 % від 7045,62 грн (162,05 грн х 81 дні), що становить 13126,05 грн.

За таких обставин, загальний розмір нарахованих відсотків за кредитним договором № 102644425 від 13.12.2023 становить 17695,48 грн

Підсумовуючи викладене вище, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки за Договором №102644425 від 13.12.2023 становить 25741,10 грн, що складається з 7045,62 грн за тілом кредиту, 1000,00 грн комісії та 17695,48 грн процентів за користування кредитними коштами.

Суд відхиляє доводим представника відповідача про те, що всупереч вимогам Закону №3498-ІХ, який набув чинності 24 грудня 2023 року, первинний кредитор нараховував відсотки, починаючи з 12.01.2024 до 19.01.2024, за користування кредитом відповідно до пункту 1.5.3 Договору в розмірі 3,50 % за кожен день користування кредитом називаючи їх «Нарахування нестандартних процентів», замість 2,5 % як передбачено Законом № 3498-ІХ, оскільки в ході судового розгляду справи суд встановив, що за вказаний період відсотки були нараховані за ставкою 2,3 %, тобто з урахуванням приписів Закону №3498-ІХ.

За таких обставин, позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановим, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України та стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір в повеому обсязі з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Представник позивача також просить стягнути з відповідача 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025, акт № 544 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 20.05.2025, детальний опис наданих послуг до акту № 544 від 20.05.2025, ордер на надання правничої допомоги № 1370094 серія ВС.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Allia№ce Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 гривень.

Заявлені витрати на правову допомогу у даній справі на користь адвоката в сумі 7 000,00 грн. є неспіврозмірною до ціни позову та складністю справи, враховуючи, що її розгляд відбувся у порядку спрощеного позовного провадження, отже в заявленій сумі не підлягають відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 263-265, 273, 279, 280-281, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за кредитним договором № 102644425 від 13.12.2023 у розмірі 25 741 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок одна) грн 10 (десять) копійок, яка складається з 7 045 (сім тисяч сорок п`ять) грн 62 (шістдесят дві) копійки заборгованості за тілом кредиту, 17 695 (сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн 48 (сорок вісім) копійок заборгованість за процентами, 1 000 (одна тисяча) грн заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп витрати на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Найменування учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , адреса; м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В.Кожихова