Справа № 1506/3305/2012
Провадження № 2-зз/496/11/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30 липня 2012 року по цивільній справі № 1506/3305/2012. При цьому посилається на те, що рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2012 року набрало законної сили 21.09.2012 року та з моменту його ухвалення минуло більше ніж 90 днів. Виконання рішення в межах даної справи не передбачає обов`язкове звернення до органів виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження, а тому вважає, що заходи забезпечення позову слід скасувати.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилися, але подали до суду заяви про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у їх відсутність.

Позивач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у його відсутність, а також заперечення на назване клопотання, в якому вказує, що постанова ВП 35405169 про відкриття виконавчого провадження була ухвалена не пізніше 90 днів з моменту прийняття ухвали суду від 30.11.2012 року. Виконавче провадження було відкрито та ним була отримана постанова про його відкриття. Постанови про закриття виконавчого провадження ним отримано не було. У виконавчому листі також немає відмітки про закриття виконавчого провадження. Повного виконання рішення Біляївського районного суду від 11.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 суми 148238,40 грн не відбулося. Тобто відповідно до рішення суду від 2012 року, яке регулює правовідносини між сторонами у даній справі, було встановлено обов`язкові для виконання обставини, що зберігають юридичне значення і на сьогодні. Це рішення підтверджує правомірність його позиції збереження чинного забезпечення позову для недопущення порушення його прав та інтересів. Арешт майна відповідача залишається єдиною реальною гарантією можливості виконання рішення суду, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду (постанова КЦС ВС від 11.03.2020 у справі № 127/21524/18), де зазначено, що забезпечення позову спрямоване на запобігання недобросовісним діям відповідача щодо розпорядження майном. Приймаючи до уваги вищевикладене, ОСОБА_3 просить відмовити адвокату Дударенко С.В. у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову та залишити чинним арешт на належний ОСОБА_1 житловий будинок до повного виконання останнім боргових зобов`язань.

Приймаючи до уваги заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 146664 грн 44 к.

В межах розгляду вказаної справи за заявою позивача 30.07.2012 року судом була постановлена ухвала про накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .

Зазначена ухвала була пред`явлена позивачем ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції для примусового виконання та в подальшому виконана у повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця ВП № 34649167 від 10.10.2012 року.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.09.2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 148238 грн 40 к.

Рішення суду відповідачем не оскаржувалося та набрало законної сили 21.09.2012 року.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вказаним пунктом також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення 11.09.2012 року, на підставі заяви ОСОБА_3 від 03.10.2012 року, останньому судом було видано виконавчий лист, який, виходячи з його заперечення, він пред`явив до виконавчої служби для примусового виконання. Зі змісту заперечення ОСОБА_4 також вбачається, що постанову про закриття виконавчого провадження він не отримував, у виконавчому листі також немає відмітки про закриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_4 взагалі пред`являв виконавчий лист до виконавчої служби для примусового виконання, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження, яке в подальшому завершене. Ані копій названих постанов, ані копію виконавчого листа ОСОБА_4 до свого заперечення також не додав.

Згідно з даними АСВП, що є у відкритому доступі на сайті Міністерства юстиції України жодних виконавчих проваджень (як відкритих, так і завершених), де сторонами виконавчого провадження є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 немає.

Зі змісту положень ст. 158 ЦПК України вбачається, що скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і настанням певних обставин, визначених, зокрема, у ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту набрання законної сили заочним рішенням від 11.09.2012 року минуло більше дев`яноста днів.

Відповідно до інформаційної довідки № 431284507 від 13.06.2025 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12813410, зареєстровано: 01.08.2012 12:07:47 за № 12813410 реєстратором: Біляївська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала суду, справа № 1506/3305/2012, 30.07.2012 року, Біляївський районний суд Одеської області, об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , заявник: Біляївська ДНК Одеської області.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов в межах якого вживались заходи забезпечення, було розглянуто по суті тринадцять років тому, позовні вимоги задоволено, заочне рішення суду набрало законної сили, однак відомостей про те, що протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили було відкрито виконавче провадження по його примусовому виконанню або що воно взагалі знаходилось на примусовому виконанні суду не надано, а тому суд дійшов висновку про наявність передбачених ч. ч. 7, 8 ст.158 ЦПК України підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 30.07.2012 року.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30.07.2012 року по цивільній справі № 1506/3305/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 146664 грн 44 к., а саме арешт (номер обтяження: 212813410): - на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому повний тест ухвали суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.12.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра