№ справи939/1636/25
№2/687/712/2025
15 грудня 2025 року селище Чемерівці
Чемеровецький районний суд Хмельницької області
в складі судді Горобець Н.О.,
справа № 939/1636/25;
сторони та інші учасники справи:
позивач АТ КБ «Приват Банк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В червні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява мотивована тим, що 21 липня 2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019, №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
З врахуванням викладеного АТ КБ «Приват Банк» просило стягнути з ОСОБА_2 вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору.
Відповідач відзиву до суду не подав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Чемеровецького районного суду від 13 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
15.12.2025 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
21.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «Приват Банк» (а.с. 25-35).
У заяві відповідач, серед іншого, погодився з використанням такого способу простого електронного підпису, як ОТР-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження (п.3 Заяви).
Згідно п. 2.1 Кредитного договору, Банк зобов`язався надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у розмірі визначеному договором в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни (а.с.36-42).
Додатком № 1 до кредитного договору від 14 серпня 2023 року є графік платежів, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і комісії та який підписаний простим електронним підписом
Згідно з графіком платежів суми платежів розраховані на 36 місяців, розмір щомісячного платежу за кредитом 4135,16 грн, з яких 2685,17 грн - сума кредиту за договором, 1449,99 грн - проценти за користування кредитом, дата останнього платежу 14.08.2026 року (а.с. 43-45).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строк, протягом якого вони мають бути здійсненні.
Судом встановлено, що за умовами кредитного договору № б/н від 14.08.2023 року укладеного між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 , банк зобов`язався надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у розмірі визначеному договором в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим договором терміни (п.2.1 кредитного договору), а тому на кредитні правовідносини між сторонами поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Умовами п.п. 3.2.3, 3.3.2 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язався повністю повернути кредит у строк, кінцевої дати повернення кредиту відповідно до графіку.
При настанні будь-якої з таких подій: неотримання від позичальника згоди на зміну процентів з користування кредитом, зміни періодичності порядку сплати платежів за кредитом; порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту; порушення цільового використання кредиту (використання кредитних коштів на комерційну, підприємницьку, інвестиційну діяльність, тощо); порушення кримінального провадження щодо позичальника; встановлення відомостей, наданих позичальником банку, такими, що не відповідають дійсності; наявність судових рішень, що набрали чинності, про стягнення грошових коштів з поточного рахунку позичальника, наявність арешту на поточних рахунках, що належить позичальнику, наявність платіжних вимог про примусове списання та інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит не буде повернутий вчасно, банк, на свій розсуд має право змінити умови видачі та надання кредиту, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212,611,651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.
За умовами кредитного договору сторони встановили строк кредитування до 14 серпня 2026 року, однак 12 червня 2025 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 достроково заборгованість за кредитним договором .
Враховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, строк за яким ще не настав (строк дії кредитного договору закінчується 14.08.2026 року), має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд приходить до висновку, що у відповідача не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було завчасно направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідачем таку вимогу було отримано.
Позивач не набув відповідного права на погашення усієї кредитної заборгованості за договором №б/н від 14 серпня 2023 року достроково, а має лише право на стягнення з відповідача простроченої заборгованості.
Згідно Виписки за договором № б/н від 14.08.2023 року, за період з 14.08.2023 року по 20.05.2025 року, відповідачем вносилися кошти на погашення заборгованості. Станом на 15.10.2024 року відповідачем повністю погашено поточну заборгованість з тіла кредиту та процентів за користування кредитом. За період з 15.10.2024 року по 19.05.2025 року відповідачем внесено 8033,31 грн. на погашення заборгованості .
В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.
Розподіл судових витрат
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-286 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в сумі 811 (вісімсот одинадцять) гривень 50 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», місцезнаходження: 01001 вул. Грушевського, 1Д м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Н.О. Горобець