Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7532/25
Номер провадження2/711/3382/25
РІШЕННЯ
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Свої вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_2 20.02.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 20.02.2025-100001314.
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.02.2025 року строком, який вказаний в заявці.
Відповідно до умов Кредитного договору, заявка є невідємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.
Відповідно до умов Кредитного договору № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 20.02.2025; сума кредиту 8000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 28.05.2025.
Вказують, що відповідно до Договору та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп.,
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.
19 серпня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
15 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Давидюк Андрій Юрійович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надав пояснення у справі, в яких зазначено, що нарахування та намагання стягнути з відповідача суму неустойки в розмірі 3200 грн. 00 коп. грубо суперечить нормам чинного законодавства України.
Також, зазначає, що не враховано той факт, що відповідач по справі є діючим військовослужбовцем та в період з 13 вересня 2024 року та по теперішній час проходить військову службу.
На його думку, позивач має право на стягнення з відповідача суми в розмірі 2841 грн. 52 коп., а стягнення інших сум буде порушувати норми чинного законодавства України і права відповідача гарантовані йому ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
27 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «Споживчий центр» за дорученням Ларіонов Костянтин Олександрович надав додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що позивач звернувся до суду для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, враховуючи здійснені відповідачем оплати. Сплачені відповідачем грошові кошти в рахунок погашення заборгованості не є предметом даного судового розгляду.
31 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «Споживчий центр» за дорученням Рассказов Даніїл Ігорович надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 року у розмірі 7481 грн. 52 коп. (тіло відповідно до умов кредитного договору), суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 00 коп.
Представник ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Через систему «Електронний суд» від адвоката Давидюк Андрія Юрійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надійшла заява, в якій зазначено, що просять позовну заяву задоволити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму боргу в розмірі 2841 грн. 52 коп., в решті позовних вимог відмовити. Також зазначено, що просять розгляд справи провести за їхньої відсутності.
Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферта) № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025.
Відповідно до п. 3.1. Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 3.3. Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту фінансовий кредит; строк, на який надається кредит: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Як вбачається із Заявки від 20 лютого 2025 року, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 20.02.2025 року, відповідно до умов кредитного договору № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 20.02.2025 року; сума кредиту 8000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 28.05.2025; первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписано, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 8000 грн. 00 коп., отже акцептовано умови Договору.
Відповідачем ОСОБА_1 під час укладання кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
В судовому засіданні встановлено, що Пропозиція про укладення Кредитного договору (оферта) (Кредитної лінії), Заявка Кредитного договору № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 (Кредитної лінії), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) Кредитного договору № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 (Кредитної лінії), Інформаційне повідомлення позичальника підписані відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Р388. Підписанням відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Як вбачається з Повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 334-0408 від 04.08.2025 року, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20.02.2025 14:52:30 на суму 8000 грн. 00 коп., номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі іPay.ua - 658967320, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 20.02.2025-100001314.
Відповідач ОСОБА_1 не заперечував того факту, що ним було отримано кошти в розмірі 8000 грн. 00 коп.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Позивачем надано Довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 року, з якої вбачається, що заборгованість по кредитному договору відповідача складає 7481 грн. 52 коп.
Сторона відповідача у своєму Відзиві на позовну заяву зазначає, що він згідний сплатити суму боргу в розмірі 2841 грн. 52 коп., оскільки, ним частково погашено тіло кредиту в розмірах: 05.03.2025 року 2179 грн. 24 коп., 29.03.2025 року 2979 грн. 24 коп., а всього, на загальну суму 5158 грн. 48 коп.
Встановлено, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме, проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору, а саме, на суму 2179 грн. 24 коп. від 05.03.2025 року, на суму 2979 грн. 24 коп. від 29.03.2025 року.
Відповідно до п. 6.1.Пропозиції про укладення Кредитного договору (кредитної лінії), позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечить чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії ((якщо комісія встановлена договором) у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Так, п. 12 Заявки кредитного договору № 20.02.2025-100001314 (Кредитної лінії) встановлено Графік платежів, яким сторонами погоджено черговість та загальний розмір чергового платежу.
На думку суду, часткове погашення відповідачем кредиту в розмірах: 05.03.2025 року 2179 грн. 24 коп., 29.03.2025 року 2979 грн. 24 коп., а всього, на загальну суму 5158 грн. 48 коп. було враховано позивачем в розмір платежу з процентів у складі чергового платежу, розмір платежу з комісії за надання у складі чергового платежу та частково в розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу, що передбачено Графіком платежів.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025, підписаний ним за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора Е129), відповідачем кошти в розмірі 8000 грн. 00 коп. були отримані, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, відповідач ОСОБА_1 не виконав свої кредитні зобов`язання щодо повернення коштів, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом в розмірі 7481 грн. 52 коп.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00032923 від 14 серпня 2025 року.
А тому, то ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір в розмірі розмірі 2422 грн. 40 коп.
На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 20.02.2025-100001314 від 20.02.2025 року в розмірі 7481 грн. 52 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб