ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 2/521/5531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

предмет позову : стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог вона послалась на те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджувала, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньок.

Враховуючи викладене, позивач просила суд в судовому порядку стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку (для Злати -31 960 грн., для Ніколь 31 960 грн.), щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала.

Відповідач скористався процесуальним правом надання відзиву, позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить для Злати 1 598 грн., для Ніколь 1 598 грн.

Дослідивши обставини справи, доводи, на які сторони послались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють.

Стаття 180 СК України покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку.

Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні або чи розірвано їх шлюб.

Обов`язок по утриманню зберігається і тоді, коли дитина народилась у шлюбі, який пізніше було визнано недійсним, а також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК).

У випадку невиконання батьками від обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду.

При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 164 КК України.

Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину.

У такому випадку аліменти стягуються з їхньої пенсії або іншого доходу на загальних підставах.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків.

Основною метою аліментів є гарантування необхідних коштів на харчування, одяг та інші побутові потреби для дитини до повноліття (або до 23 років, якщо особа навчається).

Аліментами забезпечується захист прав дітей на належний рівень життя незалежно від того, чи проживають вони з обома батьками.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

На час вирішення спору діти знаходяться на утриманні позивача.

Вказане відповідачем не спростовано.

Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує.

Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали.

Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби діти не мають.

Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право обрання способу захисту порушеного права (способу стягнення аліментів) за загальними вимогами СК України належить позивачу.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Закон України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»). Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За вимогам статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судами враховуються:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Жодних доказів на підтвердження таких обставин сторонами в процесі розгляду справи не надано.

Так, при вирішенні спору суд враховує вимоги ППВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, а саме: обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення, вік дітей, та дискреційні повноваження суду.

Середня заробітна плата по місту за даними Міністерства Фінансів України, Work.ua Robota.ua на час вирішеня спору 25 000 грн.

Дискреційні повноваження суду це право суду вільно обирати між кількома юридично допустимими варіантами рішень, діючи в межах закону, принципів верховенства права та моралі, з урахуванням конкретних обставин справи, щоб досягти справедливого результату; це свобода вибору, яка дозволяє суду формувати практику та вдосконалювати правосуддя.

Ці повноваження надають судді можливість вирішувати, діяти чи не діяти, обирати тип і обсяг процесуальних дій, а Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) визнає їх важливими, підкреслюючи, що вони повинні відповідати верховенству права.

За практикою Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, яка передбачає, що інтереси дитини за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («HUNT v. UKRAINE», № 31111/04, параграф 54, ЄСПЛ, від 7.12.2006 року).

Так, виходячи з обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя в межах розмірів, встановлених законом за принципом розумності та справедливості суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 6250 грн. на кожну диину щомісячно, що фактично є від середньої заробітної плати по м.Одеса.

Такий розмір є мінімально необхідним для забезпечення першочергових фізіологічних, емоційно-психологічних потреб дітей в умовах реального життя в державі, ціноутворенні, тощо.

За ч. 1. ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України в дохід держави.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 6250 грн. на кожну дитину.

Аліменти підлягають стягненню щомісячно з 27.06.2025 до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти підлягають індексації.

В решті позову відмовити.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду .

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 08.12.2025

08.12.25