Провадження №: 2/336/2008/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за своєчасну сплату страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеною позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну сплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позовної заяви вказав, що 01.07.2023р. о 13 год. 50 хв. в м. Чернігів по вул. Магістратська, 15, водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_1 , рухався по вул. Магістратська зі сторони вул. Хлібопекарська (другорядна дорога) та на перехресті не надав переваги в русі Т3 «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався по головній дорозі вул. Реміснича зі сторони вул. Князя Чорного, після чого Т3 «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_1 здійснив некерований рух та здійснив зіткнення ТЗ «Volkswagen E-UP», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по вул. Магістратська зі сторони вул. Княжа та зупинився на перехресті для надання переваги в русі.

Внаслідок вищезазначеної ДТП ТЗ «ГАЗ 2410», д.н.3. НОМЕР_2 був фізично знищений.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.07.2023р. у справі N? 751/5561/23 водія ТЗ «Renault Logan», д.н. НОМЕР_4 - ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищезазначена постанова набрала законної сили 01.08.2023р.

Цивільно-правова відповідальність водія Т3 «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_5 на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Кредо» за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N? EP/211339741. Страхова сума за договором за шкоду, завдану майну, становить 160 000 грн., франшиза - 3 200 грн.

05.07.2023р. ОСОБА_1 направив на адресу ТДВ СК «Кредо» повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування у електронному та письмовому вигляді.

З метою визначення розміру страхового відшкодування страховиком було замовлено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за вих. N? 49480 від 24.07.2023 відповідно до якого: ринкова вартість ТЗ у стані до ДТП становить 36 859,20 грн. вартість відновлювального ремонту Т3 становить 84 109,79 грн.

Відповідно до Звіту про проведення незалежної оцінки вартості утилізації колісного

транспортного засобу N? 20553 /3010684-1 від 03.08.2023 ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 18 735,83 грн.

Таким чином, з огляду на приписи п.30.2. ст. 30 Закону N?1961-IV розмір страхового

відшкодування було розраховано ТДВ СК «Кредо» наступним чином: 36 859,20 грн. (вартість Т3 до ДТП) - 18 735,83 грн. (вартість ТЗ після ДТП) = 18 123,37 грн.

Остаточний розмір страхового відшкодування за знищений ТЗ «ГАЗ 2410», д.н.з.

НОМЕР_6 було визначено наступним чином: 18 123,37 грн. - 3 200 грн. = 14 923,37 грн.

Таким чином, ТДВ СК «Кредо» мало зобов`язання щодо сплатити на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 14 923,37 грн.

31.08.2023 ОСОБА_1 отримав від ТДВ СК «Кредо» лист за вих. N? 2039 від 31.08.2023 із відмовою у виплаті страхового відшкодування у зв?язку з тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 його власником є інша особа, а тому він не має права на отримання страхового відшкодування.

06.06.2024 Новозаводським районним судом міста Чернігова було ухвалено рішення у справі N? 751/547/24, яким заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з ТДВ СК «Кредо» невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14 923,37 грн., а з ОСОБА_2 невиплачену суму франшизи в розмірі 3200 грн. Вищезазначене рішення суду не оскаржувалось учасниками справи та набрало законної сили 09.07.2024р.

26.06.2024 ТДВ СК «Кредо» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 14 923,37 грн., що підтверджується банківською випискою (долучено до позову).

11.10.2024 ОСОБА_2 , шляхом примусового стягнення коштів

виконавчою службою, сплатив франшизу в розмірі 3 098,33 грн., що підтверджується банківською випискою.

ОСОБА_1 вказав про те, що обидва відповідача суттєво прострочили виконання грошового зобов?язання, що є підставою для стягнення з ТДВ СК «Кредо» пені, 3 % річних та інфляційних втрат, а з ОСОБА_2 3% річних та інфляційних втрат.

Окрім того, позивач вказує, що у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування йому завдано моральної шкоди відповідачами.

За таких обставин, просив стягнути з ТДВ СК «Кредо» на свою користь пеню у розмірі 3231,19 грн, 3% річних у розмірі 328.72 грн. та інфляційні втрати у розмірі 948,95, моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 3% річних в розмірі 123,35 грн., інфляційні втрати у розрізі 284,69 грн. та моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Ухвалою судді від 24.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.04.2025 від відповідача ТДВ «СК «Кредо» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що несвоєчасна виплата страхового відшкодування зумовлена форс мажорними обставинами, а стосовно моральної шкоди зазначив, що позивачем не доведено факт заподіяння моральної шкоди.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДІІ життю, здоров ю, майну третьої особи.

За статтею 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов?язанні має одночасно і права, і обов?язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов?язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно вимог ст.625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N?761/6406/16-ц наголошує, що грошовим слід вважати зобов?язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов?язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов?язань належить укладений договір про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року N?4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз?яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов?язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов?язання.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов?язаний прийняти рішення та здійснити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.07.2023р. у справі N? 751/5561/23 водія ТЗ «Renault Logan», д.н. НОМЕР_4 - ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищезазначена постанова набрала законної сили 01.08.2023р ( а.с. 29-33).

05.07.2023р. ОСОБА_1 направив на адресу ТДВ СК «Кредо» повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування у електронному та письмовому вигляді (а.с.37-38).

31.08.2023р. позивач отримав від ТДВ СК «Кредо» лист за вих. N? 2039 від 31.08.2023 із відмовою у виплаті страхового відшкодування у зв?язку з тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_2 його власником є інша особа, а тому він не має права на отримання страхового відшкодування (а.с.72-73).

06.06.2024р. Новозаводським районним судом міста Чернігова було ухвалено рішення у справі N? 751/547/24, яким заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з ТДВ СК «Кредо» невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14 923,37 грн., а з ОСОБА_2 невиплачену суму франшизи в розмірі 3 200 грн. Вищезазначене рішення суду не оскаржувалось учасниками справи та набрало законної сили 09.07.2024 (а.с.86-93)

26.06.2024р. ТДВ СК «Кредо» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 14 923,37 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.94).

11.10.2024 ОСОБА_2 шляхом примусового виконання рішення суду сплачено позивачу франшизу у розмірі 3098,33.

Отже, з вищевикладеного убачається що страховик виплатив страхове відшкодування з пропуском строку встановленого ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а відтак вимоги позивача про зобов`язання стараховика сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, пені є правомірними.

Оскільки повідомлення про виплату страхового відшкодування страховиком отримано 05.07.2023 року, страхова виплата мала бути здійснена не пізніше 03.10.2023, однак лише 26.06.2024 року ТДВ СК «Кредо» сплатило страхове відшкодування у розмірі 14923,37.

За таких обставин з ТДВ СК «Кредо» на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 3321,19, 3% річних у розмірі 328,72 та інфляційні втрати у розмірі 948,95, а саме за період з 04.10.2023 по 25.06.2024.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 також несвоєчасно було сплачено позивачу франшиза з нього підлягає стягненню у порядку вимог ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 123,35 грн. та інфляційні втрати у розмірі 284,69 грн.

Доводи представника відповідача про те, що несвоєчасність виплати страхового відшкодування зумовлена форс-мажорними обставинами, не знайшли свого підтвердження, оскільки як убачається з матеріалів справи, страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування не через наявні форс-мажорні обставини.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилався як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди, яка на його думку спричинена несвоєчасною виплатою страхового відшкодування.

Таким чином, оскільки несвоєчасна виплата позивачу, передбачених законом страхових виплат, призвела до негативних наслідків, переживаннях із приводу перенесеного нервового навантаження під час ДТП, у зв`язку з фізичним знищенням майна та позбавленням можливості ним користуватися, вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Враховуючи характер, обсяг та глибину завданих позивачу моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, суд доходить висновку що заявлена до відшкодування моральна шкода в розмірі по 4000 грн. з кожного відповідача є обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягають до стягнення з відповідача з ТДВ СК «Кредо» на користь позивача судовий збір у розмірі 800,72 грн., а з відповідача ОСОБА_2 410,48 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 19,76-82, 89, 95, 141, 178, 223, 247,258-259,263-265,272-274, ЦПК України, ст. 23, 1167 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за своєчасну сплату страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 за несвоєчасну сплату страхового відшкодування за період з 04.10.2023 по 25.06.2024 пеню у розмірі 3321,19 грн., 3% річних у розмірі 328,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 948,95 грн. моральну шкоду у розмірі 4000 грн, та судовий збір у розмірі 800,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за несвоєчасну сплату франшизи за період з 01.07.2023 по 11.10.2024 3% річних у розмірі 123,25 грн., інфляційні втрати у розмірі 284,69 грн., моральну шкоду у розмірі 4000 грн, та судовий збір у розмірі 410,48 грн.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», , адреса місцезнаходження: м.Запоріжжя, вул.Моторобудівників, буд. 34.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.12.2025

Суддя О.А. Савеленко

15.12.25