Справа №155/997/25
Провадження №6/155/32/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

при секретарі судового засідання Задурській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою відповідачки ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у справі №155/997/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2025 року до Горохівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року у справі №155/997/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своєї заяви вказала, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року з неї стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №437768-КС-006 про надання кредиту від 21 лютого 2023 року в розмірі 66464 (шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 95 копійок. Також стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений судовий збір в розмірі 2225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 39 копійок.

Разом з тим зазначила, що на даний час не має можливості сплатити вказану суму в повній мірі одним платежем, оскільки на даний час в неї наявне велике боргове навантаження (загальна сума боргів становить близько 300000 гривень). Також вказує, що має обмежений рівень доходів, при цьому відсутні значних активи або заощадження. Крім того, їй необхідно сплачувати комунальні послуги, оплачувати придбання продуктів харчування та медикаментів (для лікування хронічних хвороб). З огляду на наведене, просить суд врахувати складне матеріальне становище через високе боргове навантаження, відсутність умисного ухилення від виконання зобов`язань, а також необхідність забезпечення права на її гідне життя та життя її малолітніх дітей та погодити розстрочку виконання судового рішення у справі №155/997/25 строком на 12 місяців, з щомісячною сплатою рівними частинами у розмірі 5538,67 гривень та погашенням судових витрат позивача у розмірі 2225,39 гривень на кінець 12-го місяця.

03 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Виноградова Ю.Е. надійшли заперечення на заяву відповідачки про розстрочення виконання рішення суду. Представник відповідача посилається на те, клопотання сторони відповідача про розстрочення виконання рішення суду є незаконним, необґрунтованим, поданим з порушенням обов`язкових вимог ЦПК України, та таким, що подане з метою затягування розгляду справи та відстрочення притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору, що є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами. Зазначив, що відповідачка не обґрунтувала обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з посиланням на відповідні належні, достатні, та достовірні докази. В підтвердження начебто «скрутного матеріального становища» відповідача не надала суду жодних належних, достатніх та достовірних доказів, наприклад довідок про доходи за цей та попередні роки, витягів з реєстрів щодо відсутності у відповідача нерухомого та рухомого майна тощо. Представник позивача зазначив, відповідачка належним чином не виконала свій обов`язок за кредитним договором щодо здійснення платежів у відповідності до встановленого графіку платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідачка не сплатила позивачу заборгованість за кредитним договором ні після закінчення строку дії договору, ні після звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідачка не була позбавлена можливості звернутися до ТОВ «Бізнес Позика» на будь-якому з вищезазначених етапів із пропозицією щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором. З огляду на наведене, представник позивача просить прийняти заперечення та долучити їх до матеріалів справи, врахувати їх під час розгляду та вирішення справи та відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення суду у повному обсязі.

11 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на заперечення представника позивача. Відповідачка зазначила, що подане нею клопотання про розстрочку виконання рішення суду цілком відповідає законодавчим вимогам та прийнято судом в опрацювання про що свідчить відкриття нового провадження за справою та призначення дати розгляду. Зазначила, що у клопотанні про розстрочку чітко наведені факти, які вказують на необхідність та причини задоволення розстрочки та неможливість виконання рішення суду одним платежем в короткі терміни, котрі позивач очевидно відмовився врахувати при поданні своїх заперечень, орієнтуючись виключно на власну вигоду. Також позивач не може вказувати на небажання відповідачки ухилятись від сплати боргу та затягування з оплатами про що свідчить наявність платежів за договором на понад 4 тіла кредиту, що очевидно підтверджує наміри виконати рішення суду та погасити заборгованість. Відповідачка зазначає, що нею достатньо повно описано ситуацію, яка впливає на платоспроможність, не співмірність доходів до розміру заборгованості та доцільність задоволення клопотання про розстрочку рішення суду. До клопотання нею додано довідку про доходи за останні 3 роки, починаючи з жовтня 2023 року до жовтня 2025 року включно. Проте, позивач вказує на відсутність будь-яких довідок та доказів щодо мого рівня доходів. Також представник позивача жодним чином не згадує у своїх запереченнях щодо необхідності не лише щодо задоволення власних потреб відповідачки, але й виховання та забезпечення гідного рівня життя її трьох неповнолітніх дітей, свідоцтва про народження яких було надано. Зазначила, що суди враховують соціальний статус відповідача та наявність малолітніх дітей, проте позивач нехтує цим фактом чим фактично проявляє дискримінацію до соціального статусу відповідачки, як незахищеної категорії населення. Також відповідачка зазначає, що нею наведено необхідність виконання кредитних зобов`язань перед іншими компаніями, що також враховують при розгляді клопотань на розстрочку, які і наявність паралельних судових справ у відповідача. З огляду на наведене, просила задовольнити клопотання про розстрочку виконання рішення суду в повному обсязі.

11 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі в яких останній зазначив, що сторона відповідача мала надати суду всі докази на підтвердження заявлених у заяві про розстрочення виконання рішення суду вимог разом з поданням такої заяви, а не подавати їх, зокрема, разом з відзивом на заперечення, що не передбачено чинним ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, просив суд не брати до уваги під час розгляду та вирішення справи та не долучати до матеріалів справи нові докази по справі, які сторона відповідача додала до свого відзиву на заперечення від 01 грудня 2025 року. Крім того, саме по собі посвідчення учасника багатодітної сім`ї жодним чином не підтверджує обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, а також жодним чином не підтверджує начебто «скрутний матеріальний стан» відповідачки. Також просив суд визнати ці докази недопустимими (на підставі ч. 1 ст. 78 ЦПК України) та залишити їх без розгляду (на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України). Зазначив, що заява сторони відповідача про розстрочення виконання рішення суду є незаконною, необґрунтованою, поданою з порушенням обов`язкових вимог ЦПК України та такою, що подана з метою затягування розгляду справи та відстрочення притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору, що є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами. З огляду на наведене, просив прийняти додаткові пояснення та долучити їх до матеріалів справи та врахувати їх під час розгляду та вирішення справи. Також просив не долучати до матеріалів справи докази, які сторона відповідача додала до свого відзиву на заперечення від 10 грудня 2025 року, не брати до уваги під час розгляду та вирішення справи докази, які сторона відповідача додала до свого відзиву на заперечення від 10 грудня 2025 року та визнати докази, які сторона відповідача додала до свого відзиву на заперечення» від 10 грудня 2025 року, недопустимими на підставі ч. 1 ст. 78 ЦПК України, залишити докази, які сторона відповідача додала до свого відзиву на заперечення від 10 грудня 2025 року без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України. Також просив відмовити у задоволенні клопотання сторони відповідача про розстрочення виконання рішення суду у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак у поданій 16 грудня 2025 року заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги просила задовольнити та розстрочити суму виплат.

Представник ТОВ «Бізнес Позика» Виноградов Ю.Е. в судове засідання не з`явився. У поданій 11 грудня 2025 року заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, а у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №437768-КС-006 про надання кредиту від 21 лютого 2023 року в розмірі 66464 (шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 95 копійок. Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений судовий збір в розмірі 2225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 39 копійок.

Постановою Волинського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року рішення Горохівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року залишено без змін.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про розстрочення виконання вищевказаного рішення суду, посилалась на скрутне матеріальне становище, що підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Так, згідно з свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2017 року, серії НОМЕР_2 від 30 серпня 2019 року та серії НОМЕР_3 від 01 лютого 2024 року на утриманні відповідачки ОСОБА_1 перебуває троє неповнолітніх дітей, відповідно, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 3-5).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 15 лютого 2024 року сім`я ОСОБА_1 має соціальний статус багатодітної сім`ї.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25 листопада 2025 року, основним доходом відповідачки ОСОБА_1 за період з жовтня 2023 року по вересень 2025 року є соціальні виплати з відповідних бюджетів.

Як вбачається з звіту щодо кредитного рейтингу ОСОБА_1 станом на 02 грудня 2025 року, загальна заборгованість останньої становить 290928,95 гривень, з яких поточна прострочена заборгованість становить 236423,07 гривні (а. с. 6-7).

Відповідно до положень закріплених в ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявниця стверджує, що через складне матеріальне становище у неї на даний час не має можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі, а тому просить суд врахувати дані обставини та погодити розстрочку виконання судового рішення у справі №155/997/25 строком на 12 місяців, з щомісячною сплатою рівними частинами у розмірі 5538,67 гривень та погашенням судових витрат позивача у розмірі 2225,39 гривень на кінець 12-го місяця.

Оцінюючи доводи заявника щодо істотності обставин для розстрочення вищезгаданого рішення, на предмет обґрунтованості та відповідності положенням ч. 3 ст. 435 ЦПК України, суд вважає такі обставини достатніми для розстрочки рішення суду від 09 жовтня 2025 року.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, розстрочивши виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року строком на 9 місяців, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили, встановивши спосіб і порядок сплати щомісячних платежів, що сприятиме виконанню судового рішення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у справі №155/997/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року у цивільній справі №155/997/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №437768-КС-006 про надання кредиту від 21 лютого 2023 року в розмірі 66464 (шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 95 копійок, шляхом погашення заборгованості рівними частинами, строком на 9 (дев`ять) місяців, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили, встановивши спосіб і порядок сплати щомісячних платежів у розмірі 7385 (сім тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок та погашенням судових витрат позивача у розмірі 2225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 39 копійок на кінець дев`ятого місяця.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.