Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 Справа №607/10904/25 Провадження №2/607/3460/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бутрин Сергій Володимирович до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Бутрин Сергія Володимировича звернувся в суд із позовом, який в подальшому уточнив, до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на 2/7 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батьків батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за ним право власності на 1/14 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 та 3/14 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 02.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі №607/10904/25. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 04.09.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог, покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №01.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/7 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

20.11.2001 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Каліщук Д.В., зареєстрованим у реєстрі за №27, згідно якого, належні йому частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 .

Як вбачається із копії спадкової справи №2/2011 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа заведена за заявою за заявою ОСОБА_4 на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 січня 2011 року за номером №3. Спадкоємцем, що прийняв спадщину є син померлого - ОСОБА_1 . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 201 від 26 серпня 2024 року, також спадкоємцем, що прийняв згідно ст.1241 Цивільного кодексу України обов`язкову частку у спадщині є дружина померлого ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 06.12.2024, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 12.06.2013 Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №09.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із належної їй частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

02.02.2011 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Каліщук Д.В., зареєстрованим у реєстрі за №03, згідно якого, все своє майно з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що вона за законом матиме право, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 .

Як вбачається із копії спадкової справи №566/2013 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом від 06 листопада 2013 року за номером №1470. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 06.12.2024, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві.

Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Тернопільської районної Ради народних депутатів, від 31.05.1989 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з п`яти членів, головою якого є ОСОБА_2 .

Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 27.08.2024 року за №899 по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 .

Згідно довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26.08.2024 р. за № 200 житловий будинок в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року належить колгоспному двору, який складався з семи членів, головою якого був ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та інші члени: ОСОБА_3 (померлал ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

27.08.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 109,0 кв.м., житлова 52,1 кв.м.

Як вбачається із інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 27.08.2024 р. за № 900 станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з прибудовами АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31.05.1989 на підставі рішення виконкому № 124 від 26.05.1989 р. та записано 31.05.1989 р. в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 125.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року).

Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1974 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону.

Таким чином, ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 належали по 1/7 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із вимог ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склав заповіт в користь ОСОБА_1 , який в свою чергу спадщину прийняв, оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №201 від 26.08.2024 виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку була дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому, ОСОБА_1 успадкував належну померлому 3/28 часток житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 .

Також, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя склала заповіт в користь ОСОБА_1 , на належне їй майно, зокрема належну їй 1/28 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 , яку вона прийняла згідно ст.1241 ЦК України, як обов`язкову часку в спадщині після смерті чоловіка, але не встигла оформити спадкових прав та 1/7 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 , належну їй, як члену колгоспного двору.

Таким чином, загальна частка успадкованої ОСОБА_1 частини житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті батьків складає: 3/28 частки після смерті батька ОСОБА_2 та 5/28 частки після смерті матері ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на: 3/28 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 5/28 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, 1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бутрин Сергій Володимирович до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/28 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 109,0 кв.м., житловою площею 52,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/28 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 109,0 кв.м., житловою площею 52,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, адреса місця знаходження: вул.Січових Стрільців, 43, с.Байківці, Тернопільський район Тернопільська область, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич