У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Теляєва К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 308/12117/24 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України, адвоката Равлюк Андрія Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-

встановив:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 11.12.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15.12.2025.

Відповідач ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 308/12117/24.

Заяву обґрунтовує тим, що у провадженні суду перебувала цивільна справа №308/12117/24 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України, адвоката Равлюк Андрія Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення витрат.

Рішенням суду позовну заяву представника Моторно (транспортного) страхового бюро України, задоволено, до стягнення з ОСОБА_1 , присуджено на користь МТСБУ суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 161680,00 грн та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 31.07.2025 після його перегляду судом апеляційної інстанції.

Заявник зазначає, що має намір добровільно виконати рішення суду, а тому просить розстрочити виконання рішення, оскільки наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, зокрема, скрутне матеріальне становище відповідача, відсутність будь-яких заощаджень внаслідок непрацевлаштування останніми роками через стан пандемії та воєнний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка потребує значних коштів для розвитку, добровільне погашення розстроченої заборгованості на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі №308/10516/24.

У заяві вказано на те, що розстрочка виконання рішення стане стимулом для добровільного виконання боржником своїх зобов`язань та забезпечить задоволення вимог кредитора, що відповідає завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями.

Від представника відповідача по справі адвоката Ракущинець А.А., надійшли доповнення до клопотання про розстрочення рішення суду.

Зокрема вказано на те, що фактичними обставинами звернення до суду є те, що відповідач у справі проживає разом з матірю за адресою АДРЕСА_1 . Мати ОСОБА_2 , 1962р.г. є пенсіонером, тобто непрацездатною особою. Оскільки брат разом з сімєю перебуває на постійному місці проживання за кордоном, витрати на утримання матері лягли повністю на плечі відповідача у справі; що відповідно до Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 грудня 2024 року по справі № 308/10516/24 (посилання на адресу Рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/124013265), стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за договором від 23.01.2015 у сумі 53250 (п`ятдесят три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 87 коп. Також цим же Рішенням розстрочено виконання рішення строком на 24 (двадцять чотири) місяці шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 2218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) гривень 79 коп. не пізніше 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили; дія на території України воєнного стану.

При цьому зазначено, що ОСОБА_1 працевлаштувався на роботу і працює на ТОВ «Мелітопольський завод автотракторних запчастин», що свідчить про те, що відповідач вживає заходи задля виконання рішення суду і перспективи такого виконання безумовно є.

Адвокат зазначає що у разі арешту рахунків відповідача у нього будуть відсутні мотивовані підстави продовжувати працювати, оскільки від такої праці відповідач не матиме доходу. Рішення суду не буде виконаним аж ніяк, оскільки без доходу особи вона не зможе виконувати свої зобов`язання перед третіми особами та сплачувати кошти в рахунок погашення своїх боргів. Ні за рахунок однієї місячної заробітної плати, ні за рахунок двох, на за рахунок трьох зарплат виконання Рішення суду є неможливим, а прожити такий тривалий час без їжі навряд чи хтось зможе. Виконання Рішення суду буде унеможливлене.

З огляду на обставини, що склались, враховуючи, що відповідач працює, але на утриманні у нього є непрацездатна мати, а також борги по кредиту, найбільш оптимальним для всіх учасників провадження та реальним з точки зору виконання Рішення суду, адвокат вважає, його розстрочення строком на 36 місяців по 4575,22 грн. щомісячно. Слід врахувати, що до цього платежу відповідач буде ще вимушений сплачувати виконавчий збір, що складатиме 457 грн. Тобто сукупний розмір платежу на виконання зазначеного Рішення суду складатиме 5 тис.грн.

Додатково до витрат на утримання матері та сплати 2218 грн. щомісячного боргу по кредиту, якась частина коштів залишиться для забезпечення життєвих потреб відповідача.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи зазначені вище обставини та введення воєнного стану з відповідними наслідками, просить розстрочити виконання Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2024 року по справі № 308/12117/24 строком на 36 місяців зі сплатою по 4575,22 грн. щомісячно, починаючи з дня винесення Ухвали про розстрочення виконання.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (є користувачем системи «Електронний суд»). Про причини неявки не повідомляв, заяв та клопотань не подавав. Заперечень на подану заяву відповідача на адресу суду не подавав.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ст.129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси осіб і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ч. 1ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення та розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і у порядку, передбаченому чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно матеріалів справи заочним від 03.12.2024 задоволено позовну заяву представника позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України, адвоката Равлюк Андрія Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення витрат та стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ ( суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 161 680,00 грн. (сто шістдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 коп.) та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 31.07.2025 вказане рішення суду залишено без змін.

Заявник просить розстрочити виконання даного рішення суду посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Заявник зазначає, що має намір добровільно виконати рішення суду, що набуло законної сили 31.07.2025.

Як на підставу розстрочення рішення суду вказує на: перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, непрацездатної матері, скрутне матеріальне становище, наявність заборгованості за кредитом, дію режиму воєнного стану на території України. На підтвердження вказаних обставин надає докази: свідоцтво про народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серії НОМЕР_1 від 06.03.2013), квитанції на підтвердження погашення заборгованості за кредитом, довідку про осіб зареєстрованих за однією із ним адресою, довідку з місця роботи (про працевлаштування із грудня 2024 року).

Згідно відомостей про осіб зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , станом на 29.09.2025 року зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21).

Суд вважає за необхідне вказати на те, що в будь-якому разі вирішуючи питання відстрочення виконання рішення суду, суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів.

24.02.2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено і діє на даний час.

Вказана обставина має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача - Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), так і відповідача фізичну особу, а отже негативно впливає на сторін спору.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 ст. 6 Конвенції принципів на Державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

Суд також звертає увагу, що розстрочення виконання судового рішення не сприяє ухиленню від його виконання відповідачем, а навпаки надає можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні.

Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (тобто законодавець визначив, що розстрочка не може бути довше ніж рік з моменту ухвалення рішення про розстрочку, яке в суді першої інстанції оформлюється відповідною ухвалою).

Відповідно до положень ст..435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно заяви та доповнень до клопотань про розстрочення виконання рішення суду, адвокат просить розстрочити виконання рішення суду на 36 місяців.

Однак згідно ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (тобто законодавець визначив, що розстрочка не може бути довше ніж рік з моменту ухвалення рішення про розстрочку, яке в суді першої інстанції оформлюється відповідною ухвалою).

Таким, чином оскільки рішення набуло законної сили 31.07.2025 (дата постанови Закарпатського апеляційного суду) то розстрочити рішення суду можливо в строк один рік з моменту ухвалення рішення про розстрочку.

Виходячи з наведеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави для розстрочення виконання рішення суду, оскільки заявником надано докази, які підтверджують існування об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, відповідач має скрутне матеріальне становище, що може ускладнити своєчасне виконання рішення суду, однак має намір виконати рішення добровільно, а тому суд вважає що заяву слід задоволити частково та розстрочити виконання рішення суду на один рік з моменту ухвалення рішення про розстрочку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 308/12117/24 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України, адвоката Равлюк Андрія Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення витрат - задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду від 03 грудня 2024 року у справі №308/12117/24 за позовом представника Моторно (транспортного) страхового бюро України, адвоката Равлюк Андрія Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення витрат, а саме: стягнення 161 680,00 грн. (сто шістдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 коп.) та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. - строком на 12 (дванадцять) місяців, шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у розмірі 13 725,66 (тринадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 66 коп. з моменту набрання ухвали суду щодо розстрочки виконання рішення законної сили, до повного погашення боргу.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош