Справа № 946/4939/25
Провадження № 2/946/3221/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби,
У червні 2025 року керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь держави суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 106 675,00 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Саф`янівської сільської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області, мотивуючи тим, що Ізмаїльською окружною прокуратурою Одеської області в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства. Установлено, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/5021/24 вiд 22.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 гривень. Вищевказаний вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в апеляційного порядку не оскаржувався та 24.09.2024 року набрав законної сили.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним промислом, яке заподіяло істотну шкоду. Обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК У країни. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_1 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат.
Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 21.03.2024 року № СЕ-19/116-24/2125-ФХЕД - внаслідок проведення незаконного вилову риби видів: щука звичайна - 13 шт., тарань - 3 шт., лящ - 31 шт., короп - 2 шт., товстолоб - 1 шт., окунь - 14 шт., за допомогою забороненого знаряддя лову, що відбулося станом на 14.01.2024 року, на ділянці місцевості о. Ялпуг, яка розташована біля с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, розмір екологічної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (державі), складає 106 675 (сто шість тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок. Внаслідок проведення вилову водних біоресурсів виявлено ознаку (критерій) визначення істотної шкоди - добування великої кількості риби.
Так, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином обставини, встановлені вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2024 року у справі № 946/5021/24 є встановленими та не підлягають доказуванню.
Таким чином шкода, завдана навколишньому природному середовищу, у даному випадку має причинно-наслідковий зв`язок з протиправною винною поведінкою відповідача, а саме вчинення кримінального правопорушення, що встановлено вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2024 у справі № 946/5021/24.
За таких обставин, наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 .
У даному випадку прокуратура вважає, що відповідач своїми неправомірними діями завдав навколишньому природному середовищу майнової шкоди, яка до теперішнього часу добровільно не відшкодована, внаслідок чого порушуються економічні інтереси держави.
Таким чином шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у сумі 106 675,00 гри необхідно стягнути з ОСОБА_1 .
В судове засідання представник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Згідно ч. 2 ст. 281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідност.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 та п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно статті 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
При цьому, відповідно до пункту «з» частини 2 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.
Частиною 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Судом встановлено, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/5021/24 вiд 22.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 гривень.
Вищевказаний вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в апеляційного порядку не оскаржувався та 24.09.2024 року набрав законної сили.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2024 року у справі № 946/5021/24 встановлено, що саме ОСОБА_1 здійснив незаконне добування водних біоресурсів на озері Ялпуг поблизу с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, чим завдано шкоди державі у розмірі 106 675,00 грн.
Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 21.03.2024 року № СЕ-19/116-24/2125-ФХЕД - внаслідок проведення незаконного вилову риби видів: щука звичайна - 13 шт., тарань - 3 шт., лящ - 31 шт., короп - 2 шт., товстолоб - 1 шт., окунь - 14 шт., за допомогою забороненого знаряддя лову, що відбулося станом на 14.01.2024 року, на ділянці місцевості о. Ялпуг, яка розташована біля с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, розмір екологічної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (державі), складає 106 675 (сто шість тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
01.10.2024 року Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) на адресу відповідача було направлено пропозицію щодо необхідності відшкодування спричиненої шкоди.
Однак, згідно з інформацією Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) № 1-5-9/619-25 від 20.03.2025 року на даний час завдану ОСОБА_1 шкоду добровільно не відшкодовано.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Частиною 1статті 167 Цивільного кодексу України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
З врахуванням встановлених судом обставин щодо доведеної вини ОСОБА_1 у незаконному добуванні водних біоресурсів та передбаченого зазначеними нормами чинного законодавства обов`язку відшкодувати шкоду, завдану внаслідок таких незаконних дій, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, в розмірі 106 675,00 гривень.
Згідно з ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.1166,1206 ЦК України, ст.4-5,12-13,128,130-131,141,211,223,247,258,259,263-265,272,279,280-289,354 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.Ю.Бортейчук