Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., секретаря судового засідання Терещук М. В., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін, які беруть участь у справі, та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи в певний час,

встановив таке.

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь Автономної республіки Крим України.

В обґрунтування заявлених вимог послалася на те, що її донька, знаходячись на непідконтрольній Україні території, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записи актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим був складений запис акта про смерть та було видане свідоцтво про смерть НОМЕР_1 . Доньку поховали на непідконтрольній Україні території в м. Сімферополь.

Оскільки вказана територія є тимчасово окупованою, органи державної влади України на ній не здійснюють свої повоноваження. Заявниця зверталася за реєстрацією смерті доньки до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак в усній формі їй відмовили у реєстрації смерті через пред`явлення нею документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті доньки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть та наступного вирішення питання щодо спадщини, для вирішення деяких інших питань.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свою заяву, просила задовольнити; пояснила суду, що отримала інформацію про смерть доньки через месенджери від свахи (матері чоловіка доньки).

Представник заінтересованої особи Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився; будь-які заяви, клопотання відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заявниця є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , Свідоцтвом про шлюб, укладеним 15.07.2005 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь Автономної республіки Крим, Україна, розташованому на непідконтрольній Україні території, померла донька заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявницею на підтвердження факту смерті її доньки надана копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Згідно з цим Свідоцтвом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 о 08:00 год; місце смерті: рф, Республіка Крим, м. Сімферополь. Зазначене Свідоцтво містить посилання на актовий запис про смерть № 8.

Також заявниця надала копію Довідки про склад сім`ї та реєстрації від 24.09.2025, виданої за підписами голови правління ЖБК № 64 та паспортиста в м. Сімферополь. У цій Довідці зазначено про те, що вона видана ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , у тому, що ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за цією адресою з 19.11.2005 до моменту своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на час її смерті були зареєстровані: чоловік ОСОБА_5 , син ОСОБА_7 , донька ОСОБА_8 , власник ОСОБА_5 .

Зазначені документи - видані на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України.

Крім того, заявниця надалі роздруковані фото з процесу та місця поховання доньки.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, Автономна Республіка Крим, де знаходиться м. Сімферополь, в якому померла донька заявниці, з 20.02.2014 є тимчасово окупованою територією України.

Отже, оскільки місто Сімферополь є тимчасово окупованою територією, медичних установ, підконтрольних уряду України у місті не має, тому отримати медичний документ про смерть, який відповідає встановленим законодавством України вимогам, неможливо.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia, Ila § cu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого намібійського винятку, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи намібійський виняток у справі Кіпр проти Туреччини, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно зі ст. 26, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України; скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Проведення державної реєстрації смерті доньки заявниці ОСОБА_2 не вбачається за можливе органах РАЦС на території України, оскільки відсутній належний документ, який відповідно до законодавства підтверджує факт смерті особи.

Здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявниця в такому випадку може лише на підставі відповідного судового рішення про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, як передбачено ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Отже, встановлення такого факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для реєстрації смерті в Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявниці документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про те, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись статтями ст. 2, 10, 258, 259, 315, 317-319,430 ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи в певний час.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: РФ, Пензенська область, Камешкирський район, с. Мордовський Камешкир, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим України, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; причина смерті невідома.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16 грудня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець