Провадження № 2/369/4723/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором кредитної лінії від 24.06.2021 № 47584 зі спеціальними умовами від 12.10.2021 року № 4, в загальному розмірі 22 915,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 16 915,80 грн, та судові витрати, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн та витрат на оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 на підставі заявки на отримання кредиту № 4, сформованої з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, укладено договір про надання споживчого кредиту № 4, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» зобов`язання відповідно до договору виконав у повному обсязі, надав позичальнику грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримав.

05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 556/ФК-22, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 12.10.2021 року № 4, укладеним між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.10.2021 року № 4, в розмірі 22 915,80 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6 000,00 грн, заборгованість за відсотками 16 915,80 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 22 915,80 грн та судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у справі, призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, 07.01.2025 року відпредставника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М.Е. до суду надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребування у АТ «Перший Міжнародний Український Банк» інформації про перерахування коштів ТОВ «Компані Інвест Фінанс» (попередня назва ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») на користь ОСОБА_1 , тобто первинних банківських документів (виписки по рахунку, платіжної інструкції, меморіального ордеру, тощо), як доказу перерахунку кредитних коштів відповідачу в сумі 6 000,00 грн на виконання умов кредитного договору від 24.06.2021 № 47584 зі спеціальними умовами від 12.10.2021 року № 4.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.01.2025 року клопотання представника ТОВ «Діджи Фінанс», про витребування доказів, задоволено у повному обсязі.

02.06.2025 року, за вх. № 27599 та 22.09.2025, за вх. № 46859, до суду надійшла відповідь з АТ «Перший Міжнародний Український Банк», згідно з якою, відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має відкритих рахунків у АТ «ПУМБ», а 12.10.2021 проведена операція на суму 6 000,00 грн (відправник ТОВ ФК «Інвест Фінанс», ID транзакції 23) з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ» на карту № НОМЕР_2 . Банківська платіжна карта № НОМЕР_2 не емітована АТ «ПУМБ» та з метою уточнення власника даної карти фінансова установа рекомендує звернутися до банку емітента карти отримувача.

Поряд з цим, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження не отримав оскільки рекомендоване повідомлення та конверт повернулися до суду із відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання» .

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 12.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , укладений договір кредитної лінії від 24.06.2021 № 47584 зі спеціальними умовами від 12.10.2021 року № 4, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається на умовах відновлювальної кредитної лінії (пункт 1.1). Ліміт кредитної лінії - 40 000,00 грн. Для отримання кредиту позичальник подає заяву про надання кредиту. У разі позитивного рішення кредитодавця щодо надання кредиту, сторонами укладаються спеціальні умови (пункт 1.2, 1.3) Відповідно до пункту 1.5 сума кредиту, первинний строк кредиту, а також розмір процентної ставки визначаються у відповідних спеціальних умовах.

Згідно з пунктом 1.6 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору - 4 742,93 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 1 148,20 грн (за умови суми кредиту - 1 000,00 грн, первинного строку кредитування - 14 днів, процентної ставки 1,14 % в день. Реальна річна процентна ставка, а також загальна вартість кредиту, що застосовуватимуться до відповідних спеціальних умов, зазначаються у таких спеціальних умовах.

Згідно з пунктом 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту.

Також пунктом 4.1 договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальником через веб-сайт. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу в особистий кабінет (пункт 9.1 кредитного договору).

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту та Паспорт споживчого кредитування, що надано позичальнику до укладення цього договору. Уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких, розміщений на сайті товариства (пункт 9.2 кредитного договору).

У пункті 9.10 кредитного договору сторони погодили, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту до Особистого кабінету позичальника та/або на електронну адресу позичальника для ознайомлення та підписання. Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений товариству в ІТС товариства/ зазначений у договорі. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі цього договору.

Розділ ІІ становить Акцепт (електронне повідомлення), яким позичальник ОСОБА_1 підтвердив, що: 1) прийняв оферту товариства щодо укладення договору кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584; 2) підтвердив актуальність та достовірність наданих ним станом на дату укладення договору; 3) що вивчив умови оферти, паспорт споживчого кредиту, Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах кредитної лінії, розміщених на сайті https://cashberry.com.ua/, та свідомо приймає пропозицію укласти електронний договір на запропонованих і погоджених з ним умовах, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»; 4) що ознайомлений з істотними умовами правочину, погоджується прийняти на себе зобов`язання позичальника, засвідчує повну та безумовну згоду з усіма без виключення умовами оферти; 5) згодна на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584.

Також в матеріалах справи міститься копія оферти (пропозиція укласти електронний договір) від 12.10.2021 року, спеціальні умови № 4 до Договору кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584.

Згідно зі спеціальними умовами кредитодавець надає позичальникові кредит на таких умовах: сума кредиту 6 000,00 грн, первинний строк кредитування - 30 календарних днів, процентна ставка - 1,33 % в день, базова процентна ставка - 2,33 % в день. Термін платежу 11.11.2021 року, сума кредиту 6 000,00 грн, проценти за користування кредитом 2 394,00 грн, сума до сплати 8 394,00 грн. Реальна річна процентна ставка 5 968,45 % річних.

Пунктом 2.3 спеціальних умов визначено, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений спеціальними умовами (за умовами відсутності чинних угод про продовження) або угодами про продовження (у разі укладання), особливі умови, встановлені для позичальника програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою.

Долучені до матеріалів справи Спеціальні умови від 12.10.2021 року стосуються саме Договору кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584, про що зазначено у тексті таких спеціальних умов.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України, передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, якщо інше не встановлено договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що кредитний договір (спеціальні умови) від 12.10.2021 року № 4 та договір кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584 укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так матеріали справи містять копію договору кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584, де зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також до матеріалів справи долучено спеціальні умови від 12.10.2021 року № 4 до договору кредитної лінії від 24.06.2021 року № 47584, де зазначено про їх підписання позичальником одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Як вбачається з матеріалів справи у розділі відомостей про позичальника в зазначених документах, вказано прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адресу його проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та серію і номер паспорта. При цьому вказано про підписання цих документів електронним одноразовим ідентифікатором.

Статтею 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

У постанові від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором Верховний Суд зазначив, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

На підтвердження виконання кредитором зобов`язань за договором, ТОВ «Діджи Фінанс» надано підтвердження АТ «ПУМБ», яким ТОВ «ФК Інвест Фінанс» повідомлено, що АТ «ПУМБ» в рамках співпраці з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» за Договором про обслуговування операцій з переказу коштів з використанням платіжних карток від 01 жовтня 2021 року № 095/02, підтверджує зарахування коштів згідно даних у Додатку до цього листа.

Вказаного додатку до матеріалів справи не долучено.

Водночас, в матеріалах справи міститься Витяг з Додатку до листа від 02.08.2024 року № КНО-/55, сформований 26.11.2024 року представником ТОВ «Компані Інвест Фінанс», відповідно до якого 12.10.2021 року о 19:46 год. здійснено успішну транзакцію № 23, на суму 6 000,00 грн, на картковий рахунок № НОМЕР_3 .

Поруч з цим, як вбачається з відповідей АТ «Перший Міжнародний Український Банк», наданих суду на виконання ухвали Києво-Святошинського суду Київської області, відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має відкритих рахунків у АТ «ПУМБ», договір № 4від 12.10.2021 в банку не укладався, а 12.10.2021 проведена операція на суму 6 000,00 грн (відправник ТОВ ФК «Інвест Фінанс», ID транзакції 23) з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ» на карту № НОМЕР_2 . Банківська платіжна карта № НОМЕР_2 не емітована АТ «ПУМБ» та з метою уточнення власника даної карти та зарахування коштів рекомендовано звернутися до банку емітента карти отримувача.

При цьому, ТОВ «Діджи Фінанс» правом на подання уточненого клопотання про витребування доказів, з урахуванням інформації, викладеної у листах від 27.05.2025 року № КНО-07.8.5/6854БТ та 11.09.2025 року № КНО-07.8.5/12166БТ, не скористалося.

Таким чином, ані з наданого позивачем підтвердження АТ «ПУМБ» та їх відповіді на ухвалу суду, ані з інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що цей переказ стосується саме відповідача. Вказане підтвердження АТ «ПУМБ» та їх відповідь про переказ коштів не є належним доказом на підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів саме відповідачу за вказаним кредитним договором, а свідчить лише про проведення Банком платежу в системі на підставі договору з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».

Зокрема, неможливо встановити належність банківської платіжної картки № НОМЕР_3 саме відповідачу чи зазначення ним такого номеру картки під час оформлення заявки, кредитного договору, також відсутня будь-яка інформація щодо прив`язки цього переказу саме до кредитного договору (спеціальні умови) від 12.10.2021 року № 4.

При цьому, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, з наявних у суду матеріалів цивільної справи вбачається, що стороною позивача до суду не надано виписки по рахунку відповідача, яка в розумінні ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», є первинним фінансовим документом, що підтверджує рух коштів на рахунку відповідача, зокрема кредитних, з якої позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також будь-яких доказів того, що картковий рахунок вказаний позивачем належить відповідачу та що саме ним використовувалися надані кредитні кошти.

Будь-яких клопотань з цього приводу позивачем до суду не подано.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовом стороною позивача подано заяву про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та за наявними у ній матеріалами.

При цьому, законодавець поклав обов`язок доказування на учасників справи.

Оскільки позивачем не доведено, факту надання кредиту на підставі заповненої відповідачем Заявки № 47584 від 24.06.2021 року до кредитного договору № 4 від 12.10.2021 року саме відповідачу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 24.06.2021 року зі спеціальними умовами від 12.10.2021 року № 4, у сумі 22 915,00 грн задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Судові витрати у справі складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Однак, у порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено: 06.11.2025 року.

Суддя Ірина КОЗАК