Справа № 487/5373/25
Провадження № 2/487/2760/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді Скоринчук К.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Карбівничої А.О.,

представника позивача Фролової К.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Демченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява Органу опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги мотивовано тим, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реєстрація народження дітей здійснена на підставі ст. 126 СК України. Батько дітей ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачка з дітьми є внутрішньо переміщеними особами з Сумської області. Попередньо проживали в Херсонській області. А наразі у м. Миколаєві. Відповідачка не здійснює належний догляд за дітьми. Зі слів сусідів діти часто брудні та голодні. Проживають у орендованій квартирі, яка має незадовільний стан та антисанітарні умови для проживання. Діти неодноразово потрапляли до лікарні через харчове отруєння. Від будь-якої допомоги, окрім отримання продуктів харчування, відповідачка відмовляється. Про родину повідомлено Миколаївський міський центр соціальних служб з метою взяття родини під супровід та надання правової і психологічної допомоги. Щодо оформлення документів для отримання пенсії дітям по втраті годувальника, відповідач не вживає заходів. За висновком клінічного психолога відповідачка є соціально неадаптованою, неспроможною виконувати батьківські обов`язки щодо створення безпечного дітям середовища. У зв`язку з даними обставинами позивач звернувся з даним позовом та просить позбавити відповідачку батьківських прав та стягувати з неї аліменти на утримання дітей.

Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила та будь-яких заяв щодо заявленого позову до суду не подала.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Додатково суду повідомила, що діти неодноразово потрапляли до лікарні, що вказує не неналежний догляд матері за ними. Сім`я тривалий час була на обліку у Служби у справах дітей. З відповідачкою проводилися неодноразові бесіди, пропонувалася гуманітарна та психологічна допомога, однак, остання від неї відмовлялася. Відповідачка є малограмотною, а тому не може забезпечити належну освіту дітям та навчати їх. Діти часто були голодні, брудні. Зі слів сусідів діти харчувалися їжею зі смітників. Під час огляду помешкання, в якому проживала відповідачка з дітьми, було встановлено, що в будинку брудно, наявний неприємний запах, житло потребувало капітального ремонту та заміни меблів. Після відібрання дітей у матері, відповідачка завдяки допомозі адвоката почала виправляти ситуацію, орендувавши належне житло та працевлаштувавшись. Однак, на думку представника позивача, надалі відповідач повернеться до попереднього неналежного способу життя, яке не відповідає інтересам дитини. А тому просила задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов не визнала.

Представник позивачки адвокат Демченко Н.В., яка діє на підставі ордера серія ВЕ №1174295 від 07.11.2025, суду пояснила, що 10.11.2025 відповідачка уклала договір оренди житлового будинку, який складається із двох кімнат та має усі зручності для комфортного проживання сім`ї. Також відповідачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання документів необхідних для оформлення та отримання грошової виплати після загибелі її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання. Будь-яких скарг чи звернень до органів поліції від Служби у справах дітей Заводського району щодо невиконання відповідачкою батьківських обов`язків не надходило та складення за вчинення адміністративного правопорушення внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею батьківських обов`язків не здійснювалося. ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебувала і не перебуває, є здоровою та може виховувати дітей. Відповідачка працює двірником у ТОВ УК «Південь-М» та позитивно характеризується. Мати цікавиться життям та забезпеченням своїх дітей, займається їх вихованням, діти ніколи не скаржилися на свою матір, що підтверджується рядом письмових доказів. Окрім того, 19.11.2025 комісією у складі начальника ССД, головного спеціаліста ССД складено акт умов проживання матері відповідачки по справі, за адресою орендованого нею будинку АДРЕСА_1 в СТ «Активіст». Відповідно до вказаного акту умови проживання у вказаному будинку є належними. Також представник зазначила, що вона як адвокат лише надає правовий супровід відповідачці під час розгляду справи, але усі дії відповідачка ініціює самостійно, вживаючи усіх необхідних заходів для повернення дітей і в цьому їй допомагає її сестра, що вказує на тісні родинні зв`язки та підтримку. З урахуванням усіх обставин представник відповідачки просила відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи - Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла письмова заява, у якій просить справу розглянути без участі її представника, покладаючись при прийнятті рішення на розсуд суду (а.с. 186).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала суду показання, згідно яких вона є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_1 та проживає у м. Херсон. Сестра опинилася в скрутній ситуації, оскільки її чоловік загинув, а їй довелося вживати заходів щодо безпеки дітей та переїхати з Сумської області до м. Миколаєва. Вона не могла одразу знайти місце роботи, адаптуватися в чужому місці, але організувала усі питання щодо влаштування дітей до навчального закладу. Свідок на той час не могла в повній мірі приділити увагу сестрі та надати їй усю необхідну допомогу, оскільки на той період час не була в пошуках роботи. Влітку 2025 року ОСОБА_1 повідомила свідкові, що в неї відібрали дітей. Працевлаштувавшись, та маючи вже змогу допомогти матеріально, свідок вжила усіх заходів у наданні допомоги сестрі, оскільки вона була в розпачі та в пригніченому стані після загибелі чоловіка, а згодом і відібрання дітей. ОСОБА_1 є доброю та порядною людиною, у неї прекрасні стосунки з дітьми, яких вона любить і забезпечує усім необхідним у межах своїх фінансових можливостей. Діти також люблять свою маму та під час відвідування після відібрання плакали, просилися додому до матері. Відповідачка офіційно працевлаштована, свідок допомогла їй знайти орендоване житло з кращими умовами проживання.

У судовому засідання свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона є вчителем КЗ «Миколаївська спеціальна школа №3» Миколаївської обласної ради та в її класі навчалася донька відповідачки ОСОБА_2 . Діти відповідачки навчалися у їхньому навчальному закладі 9 місяців. За цей період часу свідок знала про усі моменти життя сім`ї, їхні труднощі, загибель батька дітей. Свідок ствердно зазначила, що за період відвідування школи діти завжди були охайно одягнені, мати щодня вчасно приводила дітей до школи та забирала їх, приймала участь у їхньому вихованні, забезпечувала усім необхідним для організації навчання, у межах своїх можливостей, діти приймали участь і різних заходах, на яких були відповідно одягнені. Свідок завжди цікавилася благополуччям родини, які є ВПО, а тому в школі їм періодично надавалася гуманітарна допомога, будь то одяг, засоби гігієни чи канцелярське приладдя. Діти гарно виховані, комунікативні, мають тісний психоемоційний зв`язок з мамою, завжди обіймали її, коли вона приходила за ними до школи, зверталися ніжними словами. Свідок, як класний керівник, цікавилася також і забезпеченням сім`ї продуктами харчування. Діти ніколи не скаржилися на відсутність їжі і свідок ніколи не чула і не була свідком того, щоб діти шукали їжу на смітниках. Матір дітей завжди була у спілкування з вчителями, радилася що і як зробити краще, виконувала поради вчителів. Коли відповідачка повідомила, що її викликають до ССД, свідок ходила разом із нею. Відповідачку знає як добру, відповідальну, працьовиту людину та маму, яка любить своїх дітей і належно виконує свої батьківські обов`язки.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши показання свідків та надавши оцінку наявним доказам, суд, приймаючи рішення у даній справі, ураховує наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вони можуть бути позбавлені батьківських прав, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Судом встановлено, що є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5). Члени сім`ї є ВПО, що підтверджується відповідними довідками про взяття на облік (а.с. 8, 10, 26). Батько дітей - ОСОБА_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується копією відповідного свідоцтва та сповіщенням сім`ї №1-0/2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.01.2024 (а.с.7, 125).

Відповідно до повідомлення адміністрації КНП Миколаївської міської ради «Міська дитяча лікарня №2» від 03.04.2025 за №270/01-19/12, 31 березня 2025 року о 21.00 до вказаного лікувального закладу була доставлена співробітниками швидкої допомоги з матір`ю ОСОБА_1 та госпіталізована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: гостра бактеріальна кишкова інфекція неуточненої етіології, середнього ступеня важкості. За висновком клінічного психолога мати дитини являється соціально неадаптованою та неспроможною виконувати свої материнські обов`язки щодо виховання, надання безпечного середовища та соціалізації своєї дитини.

Вказаний висновок клінічного психолога суду не наданий.

Натомість матеріали справи містять Висновок про стан здоров`я громадянки ОСОБА_1 від 11.11.2025, відповідно до якого психологом зазначено, що остання може виховувати дітей та є здоровою за висновками нарколога, дерматолога, хірурга, фізіотерапевта та сімейного лікаря (а.с. 131).

Відповідно до акта обстеження умов проживання №92 від 04.04.2025, складеного завідуючою сектором Служби у справах дітей Норенко О. та головним спеціалістом Служби у справах дітей Фроловою К. на підставі повідомлення про родину, за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання потребують значного поліпшення, оскільки меблі старі, постіль - брудна, запаси їжі відсутні. Родина прибула з Херсонської області, зареєстрована як ВПО та запрошена для отримання гуманітарної допомоги. Склад родини: ОСОБА_8 , 1953 року народження бабуся, ОСОБА_1 , 1983 року народження мати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2016 року народження. Перевіряючими особами роз`яснено необхідність оформити дітям допомогу по втраті годувальника (а.с. 13).

Вказаний акт містить підписи завідуючої сектором ССД Норенко О. та головного спеціаліста ССД Фролової К. Відомості щодо ознайомлення осіб, за місцем проживання яких було складено акт, або відмови їх від ознайомлення з актом відсутні.

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 15.05.2025 (а.с. 14), складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Фроловою К., капітаном поліції Гулідою А.В., старшим лейтенантом поліції Гулідою В.А. на підставі проведення рейду з метою перевірки умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у житловому приміщенні наявні часткові вигоди. Помешкання потребує капітального ремонту та ретельного прибирання. Відсутні запаси їжі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: наявні дитячі речі, іграшки, спальні місця (диван). В будинку брудно, меблі в аварійному стані, старі, постіль брудна, речі брудні та з неприємним запахом. На столі брудний посуд.. За вказаною адресою проживають: ОСОБА_8 , 1953 року народження бабуся, ОСОБА_1 , 1983 року народження мати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2016 року народження. Матір попереджено про відповідальність за неналежне виховання дітей та зроблено зауваження щодо покращення умов проживання (а.с. 14).

Вказаний акт містить підписи: головного спеціаліста ССД ОСОБА_5 , інспектора СЮП МРУП Гуліди А., інспектора СЮП МРУП Гуліди В. Відомості щодо ознайомлення осіб, за місцем проживання яких було складено акт, або відмови їх від ознайомлення з актом відсутні.

У позові зазначено, що про родину повідомлено Миколаївський міський центр соціальних служб з метою взяття родини під супровід та надання правової і психологічної допомоги.

Однак доказів у підтвердження зазначеного суду не надано.

У позові зазначено, що до роботи з родиною залучено Миколаївську організацію Товариства Червоного Хреста України щодо надання родині допомоги у межах їх повноважень, однак від такої мати відмовилася.

Разом з тим, матеріали справи містять відповідь на запит адвоката представника відповідачки у справі, №11-10/25 від 11.11.2025, згідно якої ОСОБА_1 гуманітарну, психологічну чи матеріальну допомогу від Миколаївської обласної організації Товариства Червоного Хреста України не отримувала та на гарячу лінію організації не зверталася (а.с.142).

Також позивачем у своїй заяві зазначено, що зі слів сусідів діти часто голодні, брудні, шукають їжу на смітниках, часто потрапляють до лікарні з отруєннями та високою температурою.

Доказів у підтвердження зазначеного суду не надано.

Натомість, відповідачем надано суду:

-Повідомлення ГУНП в Миколаївській області Управління превентивної діяльності

№ від 14.11.2025, № від 15.11.2025 про відсутність будь-якої інформації про надходження від Служби у справах дітей Заводського району звернень чи скарг щодо невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків відносно її дітей та остання до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 128, 129, 130);

-Повідомлення та педагогічні характеристики на дітей ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 , видані КЗ «Миколаївська спеціальна школа №3» від 23.05.2025, 19.05.2025 та 11.11.2025, відповідно до яких діти засвоїли навчальний матеріал на середньому рівні, дотримуються правил поведінки у класі, контактують, спілкуються та взаємодіють із дорослими, на зауваження реагують адекватно, товариські, мати приділяє увагу дітям, їх вихованню та навчанню, виконує надані педагогами рекомендації, завжди була на зв`язку із вчителями, вчасно приводила та забирала дітей зі школи, діти ніколи не скаржилися на відсутність їжі вдома чи на матір та між ними існує тісний психоемоційний зв`язок, взаємовідносини доброзичливі, зовнішній вигляд у дітей завжди був належним, мати забезпечує дітей усім необхідним у межах своїх можливостей (а.с. 138, 139, 140);

-Відповідь на адвокатський запит Міської дитячої лікарні №2 КНП Миколаївської

міської ради № 1020/01-16/03 від 13.11.2025, відповідно до якої дитина ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП ММР «МДЛ №2» в період з 12.06.2025 по 19.06.2025 і мати відвідувала дитину та в період з 31.03.2025 по 04.04.2025 дитина була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги з матір`ю (а.с. 141).

Надаючи оцінку вказаним доказам, щодо яких представник позивача не висловила зауважень, суд висновує, що вони є належними та такими, що спростовують твердження позивача про неодноразові прояви відповідачкою ознак неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки при захворюванні дитини мати вжила заходів щодо забезпечення її належною медичною допомогою, при цьому здійснюючи супровід дитини та її відвідування в медичному закладі, результати її належного виховання дітей проявилися у їх позитивній поведінці в навчальному закладі та при спілкування з оточуючими.

Подані докази узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також, відповідачкою подано копію укладеного нею договору оренди житлового будинку від 10.11.2025 (а.с. 123) та акт обстеження умов проживання, складеного комісією у складі начальника ССД та головного спеціаліста служби 19.11.2025 (а.с. 185), відповідно до якого орендований будинок має дві житлові кімнати, кухонну та санітарну зони, нове меблеве укомплектування, необхідну побутову техніку. Будинок чистий, з належними умовами проживання. Мати бажає забрати дітей.

Зазначене у вказаному акті узгоджується із долученими відповідачкою фотознімками житлового будинку, візуальний огляд яких дає змогу дійти висновку, що кімнати чисті, належно умебльовані, мають чисті ліжка, стіл для виконання дітьми шкільного завдання, шафи з чистим та охайно складеним одягом, також наявний санвузол, кухня з необхідним посудом, холодильником, мікрохвильовою піччю (а.с. 99-120).

11 листопада 2025 року відповідачка ОСОБА_1 письмово звернулася до Служби у справах дітей адміністрації Заводського району із заявою, у якій зазначила, що 28 липня 2025 року її діти були вилучені у неї та їй не відомо де вони, у якому стані, хто за них відповідає, чи не завдано діям психологічної шкоди. Зважаючи на те, що у дітей на війні загинув батько, а тепер їх насильно забрали від матері, ОСОБА_1 просила надати можливість зустрітися з дітьми (а.с. 137).

Зазначене звернення, відстоювання своїх інтересів та інтересів в суді, вжиття усіх заходів для покращення умов проживання дітей вказує на те, що відповідачка не є байдужою до своїх дітей та їх долі.

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Органи держаної влади покликані допомагати сім`ям, підтримувати у скрутних ситуаціях, надаючи матеріальну та психологічну допомогу з метою підтримання інституту сім`ї, родинних традицій, а відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько яких загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відібрали від матері, не повідомивши останню про місце їх знаходження та звернувшись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав без з`ясування думки щодо такої доцільності самих дітей та проігнорувавши першочергову їх потребу в материнській турботі та любові.

При цьому, за результатом розгляду справи, суд, дослідивши усі наявні докази, встановив, що ОСОБА_1 є працевлаштованою та такою, що отримує заробітну платню (а.с. 132-136, 201), належним чином виконує свої батьківські обов`язки, дбає про своїх дітей, їхнє благополуччя, здоров`я, виховання, освіту, позитивно характеризується як працівник по місцю роботи і як мати в навчальному закладі своїх дітей, веде здоровий спосіб життя, не притягувала до адміністративної чи кримінальної відповідальності, має гарні взаємостосунки зі своїми дітьми, які жодного разу на свою матір чи її відношення до них не скаржилися. Дбаючи про своїх дітей та їх добробут, відповідачка звернулася до нотаріальної контори в інтересах своїх дітей із заявами про оформлення спадкових прав після смерті їхнього батька (а.с. 205-211). Зазначені обставини підтверджено належними та допустимими доказами.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Однак, зазначені у позовні заяві позивачем обставини щодо неналежного виконання відповідачкою батьківських прав щодо виховання та матеріального утримання своїх дітей в ході розгляду справи підтвердження не знайшли та жодна із зазначених обставин, яка б слугувала підставою для задоволення позову, не підтверджена жодним належним та допустимим доказом, що вказує на необгрунтованість, недоведеність, а загалом на безпідставність даного позову, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви повністю.

Керуючись статтями 12, 76, 81, 263-265, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Органу опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, , місце знаходження за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Адміральська, 20;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місце знаходження за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Корабелів, 16.

Суддя: К.М. Скоринчук