Справа №524/5555/25
Провадження №2-о/524/216/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., присяжних Ковальової В.О., Петровської В.М., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 , безвісно відсутнім, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Вимоги заявника були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який за рішенням суду від 24.09.2018 було розірвано. У шлюбі у них народилась донька, ОСОБА_4 . На примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС м. Кременчука перебувають матеріали виконавчого провадження із стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_5 . Починаючи з 2022 року ОСОБА_1 втратила будь-які зв`язки із ОСОБА_3 .. На підстав ухвали суду Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області було заведено розшукову справу і на даний час проводяться розшукові заходи. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не отримує аліментів та утримує доньку самостійно, вона має право на отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії за умови визнання її колишнього чоловіка безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній. Вказали, що з 2018 року ОСОБА_3 проживав із батьками, оскільки було видано обмежувальний припис через насилля в сім`ї.

ПОЗИЦІЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНИХ ОСІБ

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, пояснень суду не надіслала.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

22.08.2025 постановлено ухвалу про витребування документів. Задоволено клопотання про допит свідка.

31.10.2025 залучено заінтересовану особу.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Рішенням Автозаводського районного суд м. Кременчука від 24.09.2018 по справі № 524/2948/18 розірвано шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 26 травня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Автозаводського районного суд м. Кременчука від 12.07.2018 по справі 524/3369/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.08.2022 по справі 524/3369/18 ОСОБА_3 оголошено у розшук.

НОРМИ ПРАВА

Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України).

ОЦІНКА СУДУ

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Положення ст. 43 ЦК України передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Указане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах: від 07 травня 2018 року в справі № 225/1297/17 (провадження № 61-3902св18), від 22 листопада 2018 року в справі № 225/882/17 (провадження № 61-34068св18), від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19), від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц (провадження № 61-48362св18).

Отже, на виконання вимог ст. 43 ЦК України, судом було витребувано докази та допитано в судовому засіданні свідка.

Так, суд відзначає, що зібрані у справі докази, а саме відомості про перетин державного кордону, відомості про актові записи, відомості про проведені Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області розшукові заходи, відомості про отримані ОСОБА_3 доходи, а також пояснення свідка не підтверджують дійсне місце перебування ОСОБА_3 і неможливість отримання таких відомостей.

Разом із тим, однією з обставин, яка підлягає встановленню для визнання особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання.

Отже, в межах розгляду даної справи, суд мав встановити місце постійного проживання ОСОБА_3 та фактичну відсутність останнього саме у вказаному місці, а не в будь-якому іншому.

Так, суд враховує те, що місце проживання ОСОБА_3 до 26.09.2023 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 за однією адресою із заявником.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що в 2018 році судом були видані обмежувальні приписи і з цього часу ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем не проживав і стосунки вони не підтримували та жодним чином не контактували.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 , яка є сестрою ОСОБА_3 , підтвердила те, що в 2018 році ОСОБА_3 проживав разом із матір`ю, а в подальшому їздив на заробітки. Свідок вказала, що останній раз спілкувалась з братом в 2021 році. Також, в судовому засіданні свідок підтвердила те, що не має міцних зв`язків із своїм братом, стосунки з ним не підтримувала.

З цих підстав, суд вважає, що матеріали справи не підтверджують постійне місце проживання ОСОБА_3 , як на момент розгляду справи, так і на момент звернення із заявою.

Відтак, суд вважає, що в своїй сукупності зібрані у справі докази, не підтверджують, як постійне місце проживання ОСОБА_3 так і відсутність відомостей про відсутність вказаної особи протягом року за таким місцем проживання.

Отже, на підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 ..

Судові витрати суд покладає на заявника.

Керуючись ст. 4, 6, 10, 18, 258-259, 263-265, 273, 305-309 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутнім.

Судові витрати покласти на заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.12.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ

Присяжні Валерія КОВАЛЬОВА

Віта ПЕТРОВСЬКА