Провадження № 2/204/4779/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кислиці Є.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів, -

встановив:

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів, якою просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини на 1/6 частину щомісячно, починаючи з 30.09.2025 року.

25 листопада 2025 року Чечелівським районним судом міста Дніпра ухвалено заочне рішення.

Проте, було встановлено, що в заочному рішенні Чечелівського районного суду міста Дніпра від 25 листопада 2025 року була допущена описка, а саме у резолютивній частині рішення невірно зазначено висновок суду про задоволення позову, замість вірного про відмову в позові повністю.

Згідно ухвали суду від 28.11.2025 призначено судове засідання з розгляду питання про виправлення описки.

В судове засідання сторони не з`явились.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Встановлено, що в провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів.

25 листопада 2025 року Чечелівським районним судом міста Дніпра ухвалено заочне рішення, яким зазначено: «В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів задовольнити», при цьому, допустивши описку.

Так, згідно вищевказаного заочного рішення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

До зазначених висновків суд прийшов зазначивши, що «Зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища, само по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів».

Також, суд зазначив «Матеріали справи не містять доказів погіршення матеріального стану позивача (зміну місця роботи, розміру доходу, додаткових витрат, наявності на утриманні непрацездатних осіб та інше), а також не надано доказів необхідності зменшення розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі».

Суд зауважив, що «Наявна в матеріалах справи довідка про відсутність у позивача заборгованості зі сплати аліментів навпаки підтверджує здатність ОСОБА_1 сплачувати аліменти у встановленому судовим рішенням розмірі».

Отже, «судом встановлено, що в порушення вимог статей 12, 13, 76-79, 81 ЦПК України позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України».

Тому, суд зробив висновок, «Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів зміни обставин, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову».

Крім того, на підтвердження того, що суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, зазначив і вирішуючи питання про розподіл судових витрат, зазначивши, що «Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача».

У зв`язку із зазначеним, резолютивна частина заочного рішення суду містить описку у висновку суду про задоволення позову, замість вірного - про відмову в позові, а тому, вказана описка підлягає виправленню із зазначенням відповідних відомостей в судовому рішенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.269 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Виправити допущену описку в заочному рішенні Чечелівського районного суду міста Дніпра від 25 листопада 2025 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів, виклавши перший абзац резолютивної частини заочного рішення наступним чином:

«В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру аліментів відмовити».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар