Справа № 129/3493/25
Провадження № 2/144/695/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Теплик в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Сучасний Факторинг», через представника Юхименка Юрія Юрійовича, звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2 в розмірі 33402,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.12.2021 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2, згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором становить 23000 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме: терміном на 12 календарних місяців зі сплатою 5,5% процентів в місяць та комісії за управління (обслуговування) кредитом в сумі 920 грн. Комісія за надання кредиту складає 3000 грн. Реальна процентна ставка встановлюється на рівні 277,53 %. Заборгованість відповідача перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №2 від 31.12.2021 року станом на 22.09.2025 року (включно) становить 33402,34 грн, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту - 21083 грн, загальна заборгованість за сумою комісії 12319,34 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 17 листопада 2025 року позовну заяву ТОВ «Сучасний Факторинг» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду позовній заяві позивач вказав про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та просив розстрочити виконання рішення терміном на 6 місяців. Розгляд справи проводити без його участі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Вирішуючи даний спір, суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2 по продукту «Кошти в кредит», який підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) G-G-0029 (а.с. 16-21).

Згідно із кредитним договором № 2 від 31.12.2021 кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю на умовах, визначених розділом 1 кредитного договору, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Згідно з розділом 1 кредитного договору сторони дійшли згоди, що сума кредиту складає 23000 грн, грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 календарних місяців, із застосуванням 5,5% процентної ставки щомісячно, комісії за надання кредиту в розмірі 3000 грн та комісії за управління кредитом у розмірі 920 грн.

Факт перерахування вказаних коштів підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 24.)

У паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем 31.12.2021 о 13.30 год електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) G-G-0029, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти (а.с. 22).

Сторонами погоджено графік платежів та основні умови кредитування, який містить інформацію про дату платежу, відсотки за користування кредитом. Графік платежів також вказано загальну вартість кредиту, яка становить 38180 грн (зворот а.с. 21).

Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 09.09.2025 виникла перед позивачем заборгованість в розмірі 33402,34 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту - 21083 грн, заборгованість за сумою комісії/відсотків 12319,34 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 2 від 31.12.2021 (а.с. 14).

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи викладене, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2 від 31.12.2021 у розмірі 33402,34 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту - 21083 грн, заборгованість за сумою комісії/відсотків 12319,34 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано Договір про надання правової допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025 року, укладений між АБ «Тараса Онищенка» та ТОВ «Сучасний Факторинг», акт-приймання передачі наданої правничої допомоги зі змісту якого слідує, що вартість наданої ТОВ «Сучасний Факторинг» правничої допомоги в межах розгляду даної справи становить 10000 грн, довіреність, а також платіжна інструкція (а.с. 7-12, а.с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Судовий розгляд даної справи завершено за одне судове засідання, в яке представник позивача не з`явився, рішення ухвалено на підставі наявних письмових доказів. Відтак, суд вважає, що обґрунтованими та співмірними в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Враховуючи наведені норми та обставини даної справи, матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню. Суд вважає можливим розстрочити виконання рішення, яке набрало законної сили, на шість місяців, шляхом стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором в рівних частках по 5567,06 грн щомісяця.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259,263-265,268, 280-282,288-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» (адреса: вул. Велика Васильківська, 39-А м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором №2 від 31.12.2021 у загальному розмірі 33402,34 грн .

Розстрочити виконання рішення, яке набрало законної сили, на дванадцять місяців, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми боргу в рівних частках по 5567,06 грн щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» (адреса: вул. Велика Васильківська, 39-А м. Київ, ) судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп та витратина правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Повернути з державного бюджету ТОВ «Сучасний Факторинг» (адреса: вул. Велика Васильківська, 39-А м. Київ, ) 50 % сплаченого ним судового збору (платіжна інструкція № 923065 від 24.09.2025 року), що становить 1211 грн 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ТОВ «Сучасний Факторинг», адреса: вул. Велика Васильківська, 39-А м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя