Справа № 752/8375/25
Провадження № 2-др/752/228/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/ додаткове /

10 грудня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Зінченко Д.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю» Правова допомога 24/7» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю» Правова допомога 24/7» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю »Правова допомога 24/7» на користь ОСОБА_2 24 000, 00 грн. збитків та 4 000, 00 грн. в відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога 24/7» на користь держави 1 059, 80 грн. судового збору.

У листопаді 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

У заяві посилається на те, що позивачем, ставилось питання відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. До позовної заяви, одночасно із її поданням, долучено договір про надання професійної правової допомоги №11/2025 від 17 березня 2025, додаткову угоду №1 від 18 березня 2025 року, до вказаного договору, квитанція та прибутковий касовий ордер про отримання коштів, акт наданих послуг №ОК-0000013 від 02 квітня 2025року.

У мотивувальній частині рішення зазначено, що суд приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в приведеному в договорі розмірі. В свою чергу у резолютивній частині судового рішення, про стягнення із відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу не зазначено.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву та стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Оскільки рішення було ухвалено в спрощеному позовному провадженні, сторони в судове засідання не викликались.

Вивчивши та дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.

Встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю» Правова допомога 24/7» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю »Правова допомога 24/7» на користь ОСОБА_2 24 000, 00 грн. збитків та 4 000, 00 грн. в відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога 24/7» на користь держави 1 059, 80 грн. судового збору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону Укоаїни « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України" заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

В рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В відзиві на позов представником відповідача приведені відповідні обгрунтування неспівмірності витрат на правничу допомогу та необхідність їх зменшення.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження надання позивачу правничої допомоги долучено ордер на надання правничої допомоги,свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №11/25 від 17 березня 2025 року, додаткову угоду №1 від 18 березня 2025 року, акт здачі - приймання №ОК-0000013, рахунок фактуру №ОК-0000013 від 02 квітня 2025 року.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 18 березня 2025 року до договору №11/2025 від 17 березня 2025 року сторони погодили фіксований розмір гонорару в сумі 10000,00 грн. (п. 2.1).

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в приведеному в договорі розмірі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога 24/7» на користь ОСОБА_2 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю »Правова допомога 24/7», адреса: 03150 м. Київ, вул. Антоновича, 58, .

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя