Справа № 308/1425/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Мацунич М.В., Джуга С.Д.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2024 року, у справі № 308/1425/24 (Головуючий: Дегтяренко К.С.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Шкорка І.М. звернувся в суд із позовом до Держави Україна в особі Львівської обласної прокуратури, Управління служби безпеки України у Закарпатській області, Державної казначейської служби України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що позивач став жертвою незаконного пошкодження його транспортного засобу та незаконного обшуку що є порушення ст. 8 та ст.1 Першого протоколу Конвенції.

Так, 23 січня 2023 року працівниками Управління СБУ в Закарпатській області близько 18.27 години позивача було затримано із застосуванням надмірної сили на парковці багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 . Під час вказаного затримання, у автомобілі позивача без його участі та ухвали суду проведено обшук працівниками УСБУ в Закарпатській області було вибито скло у трьох дверцятах.

Якщо б йому було запропоновано прийняти участь у проведенні обшуку, то ним було би надано ключ від автомобіля, та відпала необхідність вибивати скло.

Обшук без ухвали слідчого судді може бути проведений у чітко визначених випадках, а саме у разі рятування майна та людей або у разі безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Жодного рятування майна, людей та переслідування у вказаній ситуації не було.

Позивач зазначає що після цих незаконних дій весь час мучить безсоння, погано спить, весь час знаходиться в напруженому стані, постійно уявляє як у його транспортному засобі «риються» правоохоронці, може серед ночі прокинутися і до ранку вже не заснути.

За все, що з ним трапилося у нього жодна особа не попросила вибачення і відповідно має право на справедливу компенсацію завданої йому моральної шкоди.

Із врахуванням справи ЄСПЛ винесені проти України за ст.5 Конвенції, що розміщені на сайті Міністерства юстиції України, то позивачем встановлено, що найменша сума присуджених коштів є орієнтовно 8000 євро, відповідно у даній справі розмір моральної шкоди не може бути нижчим цієї суми, що орієнтовно відповідає сумі 320 000 грн., і таку суму моральної шкоди позивач вважає достатньою за проведення несанкціонованого обшуку.

Крім того вважає, що йому має бути відшкодована моральна шкода у розмірі 50 000 гривень, за пошкодження його транспортного засобу, а також понесені ним матеріальні збитки у зв`язку з пошкодженням автомобіля які складають 52 441, 32 гривні.

Посилаючись на вказані обставини, та з урахуванням обсягу заподіяної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, нервові стреси, відчуття тривоги, сильні душевні переживання, приниженість, розгубленість просив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду у розмірі 442 441 грн. 32 коп.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Шкорка І.М. відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду представник Шкорка І.М. подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як прокурор без участі позивача, за участі працівників УСБУ в Закарпатській області без достатніх правових підстав, визначених нормами КПК України, без ухвали суду та без участі самого позивача здійснили обшук автомобіля марки «BMW740d» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . Ні прокуратура у своїх відзивах, ні Ужгородський міськрайонний суд в оскаржуваному рішенні не обґрунтувавши використання невідкладної процедури обшуку. Відмовляючи у розгляді справи по суті, суд першої інстанції фактично відмовив позивачу у « доступі до суду» (ст.. 6 Конвенції), оскільки позивач таким чином був обмежений у захисті порушеного права та відшкодування шкоди за порушення його прав (ст.. 13 Конвенції). Також автомобіль позивача був безпідставно та свавільно пошкоджений, оскільки не існувало таких необхідностей, як розбиття скла на трьох дверцятах, відповідно позивачу має бути присуджено моральна шкода за неповагу до приватної власності під час здійснення органами досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні і належною компенсацією за порушення цього права буде присудження йому моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. І зв`язку з пошкодженням автомобіля (заміна скла на автомобілі та пов`язана з цим робота) має бути присуджена завдана матеріальна шкода у розмірі 52 441 грн. 32 коп. Крім того, внаслідок несанкціонованого обшуку автомобіля позивача нічого не було знайдено і відповідно не використано у даному кримінальному провадженні в якому його підозрювали у той момент.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Шкорка І.М., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника Львівської обласної прокуратури Роман М.С. та представника Управління Служби безпеки України в Закарпатській області Семенова О.О., які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 липня 2025 року заяву представника ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду задоволено і судове засідання, призначене на 15 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. та всі наступні судові засідання в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2024 року у справі №307/4428/22 проводити у режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю апелянта ОСОБА_2 і на розгляд справи призначеної на 9 год. 00 хв. на 09 грудня 2025 року апелянт не з`явився і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності, що не заперечується його представником та учасниками справи.

Встановлено, що слідчим відділом УСБ України у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000210 від 22.12.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 189 КК України.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, погрожуючи насильством над потерпілими, його близькими родичами, а також вбивством, вимагали у потерпілого ОСОБА_4 під приводом повернення ОСОБА_2 неіснуючого боргу, грошові кошти в сумі 110 000 доларів США.

Під час досудового розслідування, прокурором у провадженні в порядку ст.. ст.. 233, 234 КПК України, на підставі отриманої інформації про те, що ОСОБА_2 до місця передачі коштів прибув на легковому автомобілі «BMW740d» д.н.з. НОМЕР_1 , та фактично передача грошових коштів відбулася біля зазначеного автомобіля, у зв`язку з об`єктивною неможливістю до слідчого судді для отримання дозволу на проведення обшуку, 23.01.2021 року, з метою відшукання знаряддя вчинення злочину, виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку легкового автомобіля.

За результатами проведеної слідчої дії предметів та речей, що мають значення для проведення досудового розслідування не вилучалось.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2021 р. надано дозвіл на проведення вищевказаного обшуку.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державної та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване в Законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтовано. Таке порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яке стверджує про їх порушення.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок держави закріплено в статтях 56, 62 Конституції України, у Законі України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та в статтях 1167, 1176 ЦК України.

Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку з приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації, моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності та справедливості.

При зверненні у суд із даним позовом, позивач посилається на те, що у його транспортному засобі незаконно без ухвали слідчого судді було проведено обшук , внаслідок якого були пошкоджені бокові вікна автомобіля та завдана моральна шкода, яка полягає у перенесенні душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню порушених прав, негативному впливі на честь та гідність, що призвело до погіршення його самопочуття.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано протокол обшуку транспортного засобу від 23.01.2021 року у вищезазначеному кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення і згідно з обшуком жодних речей та предметів які мають доказове значення у кримінальному проваджені та які вилучені з обігу не знайдено і протокол не містить відповідних відомостей, які вказують на пошкодження транспортного засобу.

При складанні протоколу затримання ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення жодних зауважень зі сторони позивача, які б стосувались процедури затримання та проведення обшуку не зазначено.

Разом з тим, протокол огляду місця події від 23.01.2021 року, не підтверджує доводи і обґрунтування позовної заяви, а також не містить відомостей, які б підтверджували факт і обставини зазначених у такій заяві подій та сам протокол не містить жодних зауважень зі сторони позивача, які б стосувались предмету позову.

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано доказів, щодо встановлення неправомірності дій працівників правоохоронних органів під час проведення обшуку транспортного засобу, а матеріали справи не містять які не будь докази чи оскаржувалися такі дії на стадії досудового розслідування у порядку та спосіб визначений КПК України.

Кримінальне провадження у межах якого проведено обшук знаходиться на розгляді у суді, що не заперечується сторонами, і правомірність чи неправомірність проведення обшуку у межах розгляду кримінального провадження ще не надана.

Крім того, події які відбулися мали місце 23 січня 2021 року, а звернення у суд із позовом було лише у січні 2024 року і позивач не був позбавлений можливості встановити протиправність чи незаконність дій щодо пошкодження його майна, а також конкретно визначених осіб, які до цього причетні за цей час.

При поданні позивачем до суду доказів, необгрунтовано можливість їх подання разом з позовною заявою, і в ній не зазначено про можливість подання будь яких доказів та клопотання про подання їх пізніше, не подано клопотання про поновлення строку на подання копії протоколу про результати аудіо, відео контролю особи, доручення 1, та доручення 2, а також дорученню відеозапису з фіксацією подій затримання позивача 23.01.2021 року, який долучений до суду, необґрунтовано з яких підстав вказані докази подано лише після подання позовної заяви, хоча обставини справи дають підстави вважати, що позивач і його представник не могли не володіти цими доказами на момент подання заяви, а відтак такі подані з порушенням строку та порядку надання доказів.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, оцінка яких відображена у рішенні, обгрунтовано у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Посилання позивача на винесення окремої ухвали відносно порушення Львівською обласною прокуратурою ч 2 ст. 93 ЦПК України судова колегія до уваги не приймає, так як такі не встановлені судом при розгляді даної справи і є безпідставними.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ