Дата документу 12.12.2025Справа № 554/556/25
Провадження № 2/554/1963/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Гольник Л.В.,

секретаря судового засідання Фесенко К.О.,

за участю представника позивача Остапенко І.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова Олена Володимирівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

17.01.2025 року позивача ОСОБА_1 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою, поданою адвокатом Остапенко І.О., до відповідача Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_2 . Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2024 року у справі №554/11408/23, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме факт того, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2

03.01.2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Остання письмово повідомила, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

До смерті спадкодавиця неодноразово перебувала на лікуванні в медичних закладах. Її лікуванням, доглядом, реабілітацією займалась позивач. Через два місяці після смерті матері позивач була вимушена робити складну і травматичну для її організму операцію по заміні суглобів на штучні протези, перебувала на лікуванні за кордоном. В серпні 2024 року неповнолітній син позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступив на навчання до іноземного вузу і вона мала супроводжувати його та проживати разом з ним певний час. 21.12.24 року позивач повернулася в Україну та в цей проміжок часу звернулася до нотаріуса. 05.01.2025 року позивач разом з сином виїхали до Великої Британії для продовження навчання останнього. Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не подавали. Позивач самостійно займалася похованням матері та несла пов`язані з цим витрати.

З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі) постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» по всій території України введений карантин з 12.03.2020, що тривав по 30.06.2023. Позивач не знала і про те, що на оформлення документів на прийняття спадщини не поширюються продовження строків у зв`язку з обмеженнями, пов`язаними із заходами щодо недопущення поширення захворюваності на СОVID-19. Після тривалих карантинних обтяжень в країні розпочалася війна. На момент подачі позовної заяви, правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано. Військовий стан та раптова смерть матері вплинули на психоемоційний стан позивачки. 03.01.2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину, однак отримала від неї відмову.

У зв`язку з цим, звернулася до суду за захистом своїх прав.

23.01.2025 року суддею Октябрського районного суду м.Полтави Сініциним Е.М. відкрито загальне позовне провадження у справі.

20.02.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовних вимог через їх безпідставність, оскільки позивач мала достатньо часу для вступу у спадщину.

11.03.2025 року представник позивача подала уточнену позовну заяву, в якій уточнила особу відповідача, визначивши відповідача Територіальну громаду м.Полтави в особі Полтавської міської ради.

25.04.2025 року Октябрський районний суд міста Полтави перейменовано на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України № 4273-ІХ від 26.02.2025 року.

15.10.2025 року проведено повторний авторозподіл зазначеної справи в зв`язку з перебуванням судді Сініцина Е.М. тривалий час у відпустці.

Згідно повторного автоматизованого розподілу, справа розподілена на суддю Гольник Л.В.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 16.10.2025 року справа прийнята до провадження судді Гольник Л.В. та у справі призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав.

З урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. від 03.01.2025 року №2/01-16 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском терміну, встановленого законом для прийняття спадщини (а.с. 40).

За життя ОСОБА_2 розпорядилася нерухомим майном, що їй належало:

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 291, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49, 3 кв.м., житловою площею 28 кв.м. (а.с.20-зв).

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 303, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла у дар 494/889 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0889 га, кадастровий номер якої: :15:012:0172, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства (а.с.22-23).

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 294, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла у дар 11/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 365/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер якої: :15:012:0173, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23-23-зв).

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 292, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла у дар 14/25 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 635/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер якої: :15:012:0173, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 (32-36).

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.01.2025 4 № 305, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла у дар 494/889 земельну ділянку, загальною площею 0,2259 га, кадастровий номер: :05:001:0076, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства (а.с.25-зв).

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 304, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,2486 га, кадастровий номер: :05:001:0075, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій він розташований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.26-зв).

- Відповідно до Договору дарування від 20.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського округу Цвітохою Ю.М., зареєстровано в реєстрі за № 293, дарувальник ОСОБА_2 подарувала, а обдаровувана донька ОСОБА_1 прийняла у дар 395/889 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0889 га, кадастровий номер якої: :15:012:0172, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства (а.с.37-39).

Окрім того, після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно: автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 (а.с.46-зв-47).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.03.2024 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою смт. Любар Любарского району Житомирської області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 22.04.2023 року, а саме факт того, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с.41-42).

Позивач ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи та інвалідом з дитинства (а.с.13).

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в навчально-науковому медичному комплексі «Університетська клініка» ХНМУ з основним діагнозом: двобічний коксартроз ІV ст. на фоні дисплазії обох кульшових суглобів. Комбінована контрактура лівого кульшового суглобу. Больовий синдром ліворуч. Порушення функції опори та ходи. Стан після ендопротезування правого кульшового суглобу 24.05.2023 року підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1222 (а.с.44-зв-45).

Позивач була госпіталізована для планового оперативного лікування. Позивачу у плановому порядку 24.05.2023 року проведено оперативне лікування: тотальне безцементне ендопротезування лівого кульшового суглобу системою «MicroPort». Після виписки з медичного закладу позивачці було рекомендовано: дотримання ортопедичного режиму, ходьбу на милицях з дозованим навантаженням на ліву нижню кінцівку (а.с. 46).

У серпні 2024 року неповнолітній син позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступив на навчання до іноземного вузу і позивач супроводжувала його та проживала разом з ним за кордоном (а.с.43, 60-61).

Як вбачається з копії закордонного паспорту позивачки, після смерті матері, з об`єктивних причин ОСОБА_1 неодноразово перебувала за кордоном (а.с.15-15-зв).

21.12.2024 року позивач повернулася в Україну та в цей проміжок часу звернулася до нотаріуса, якій постановою від 03.01.2025 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері (а. с. 40).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що позивач є інвалідом з дитинства. Коли захворіла матір на онкологічне захворювання, позивач постійно була з матір`ю, намагалася все зробити, щоб матір поборола хворобу. Однак остання ще захворіла на ОСОБА_8 . Внаслідок догляду за матір`ю у самої ОСОБА_9 погіршився стан здоров`я, що призвело до необхідності провести ендопротезування. Кілька місяців після операції вона взагалі не могла вставати, перебувала під дією ліків. Коли син позивача виграв гран на навчання за кордоном, попри свій стан здоров`я, ОСОБА_9 була змушена супроводжувати сина за кордон та перебувати з ним до його повноліття, оскільки цього вимагало законодавство Британії. Свідок ОСОБА_7 , чоловік позивача, додатково пояснив, що спірний автомобіль перебуває у його користуванні. Вказував, що це фактично автомобіль їх родини, оскільки матір та донька були дуже близькі. На цьому автомобілі він возив дружину та сина за кордон. На даний час автомобіль зламався та потребує капітального ремонту.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповіт або за законом.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Відповідно до п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, у разі надходження засобами поштового зв`язку заяви, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, або заяви, підписаної кваліфікованим електронним підписом або удосконаленим електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису спадкоємця, яка надійшла технічними засобами електронних комунікацій, нотаріус приймає таку заяву, заводить спадкову справу, а спадкоємцю повідомляє про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

На переконання суду, з урахуванням конкретних обставин справи, наведені позивачем ОСОБА_9 причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вказані позивачем обставини призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України.

Як було зазначено позивачем, вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що під час впровадженого в Україні воєнного стану та продовженого карантину України через поширення COVID-19, внаслідок психоемоційного стану позивача через тяжкі емоційні переживання та душевні страждання після хвороби та смерті матері, а також внаслідок власного стану здоров`я, перенесеного оперативного втручання внаслідок ендопротезування, тривалого реабілітаційного періоду, а потім після всього перенесеного необхідність супроводжувати сина за кордон попри постійні болі після операції. Суд вважає, що позивач внаслідок поважних причин не мала змоги вчасно оформити всі відповідні документи.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з огляду на вказані вище обставини в їх сукупності, а отже з урахуванням конкретних обставин справи причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем є поважними, а тому позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Твердження відповідача про відсутність у позивача підстав для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

При оцінці встановлених обставин, суд виходить з загальних засад цивільного судочинства, верховенства права, бере до уваги, крім встановлених обставин причин пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, також те, що позивач є спадкоємицею першої черги після смерті своєї матері, інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини не подавали.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви до нотаріуса.

На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова Олена Володимирівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 12 грудня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, , місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36.

Третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова Олена Володимирівна, адреса місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. Європейська, 6.

Суддя Л.В.Гольник