Справа № 953/9670/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Глос М. Л., розглянувши заяву про забезпечення позову Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування реституції,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування реституції.

За змістом пред`явлених позовних вимог прокурор просить:

-визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 08.02.2024, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. і зареєстрований у реєстрі за № 103;

-відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 кошти, отримані за договором купівлі-продажу квартири від 08.02.2024 року №103 у розмірі 390 000 грн.

Ухвалою від 12.09.2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі за цим позовом, постановив розглядати її за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче судове засідання на 22.10.2025 року 11 годину 00 хвилин.

Прокурор звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту (із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії) на зазначений об`єкт нерухомого майна.

В обґрунтування заяви прокурор посилається на такі обставини. Оспорюваний договір купівлі-продажу укладений на шкоду інтересам держави з метою уникнення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №520/9050/22, що набрало законної сили, у якому суд констатував протиправне здійснення ОСОБА_1 перебудови об`єкта культурної спадщини і зобов`язав цього відповідача відновити квартиру АДРЕСА_2 та приміщення спільного користування у будинку АДРЕСА_3 шляхом приведення їх у стан, що існував до початку виконання будівельних робіт відповідно до технічного паспорту від 14.03.2028 року, виготовленого ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації».

Станом на зараз спірне майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м (реєстраційний номер 101) зареєстрована за ОСОБА_2 , і, як стверджується у заяві, існує реальна загроза відчуження цього об`єкту, що унеможливить чи значно ускладнить виконання судового рішення.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України законодавець передбачає, зокрема, такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майно, що належать або підлягає передачі відповідачеві, і забороною вчинити певні дії.

Як унормовано у частинах 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

За своєю правовою природою забезпечення позову полягає у вжитті судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, щоб гарантувати у майбутньому реальне виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи відповідну заяву, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача про необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності й обґрунтованості вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів. Крім цього, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав і охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як видно з матеріалів справи, станом на зараз спірне майно квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м (реєстраційний номер 101) зареєстрована за ОСОБА_2 . Співвідповідачка є власницею зазначеного об`єкту нерухомого майна і відповідно, має правомочності володіння, користування і розпорядження квартирою.

Можливе відчуження ОСОБА_2 спірної квартири у разі прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог може унеможливити чи істотно ускладнити його виконання у частині зобов`язання відповідачів відновити становище, яке існувало до укладення договору купівлі-продажу, і знівелювати ефективність судового захисту інтересів держави, який є метою пред`явлення даного позову.

Водночас суд бере до уваги, що ініційований прокурором захід забезпечення позову жодним чином не зачіпає право ОСОБА_2 володіти і користуватися своєю квартирою, а стосується лише обмеження у праві розпоряджатися цим майном, що має тимчасовий характер і може бути застосовано лише до прийняття судом остаточного рішення по суті позовних вимог.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що, з урахуванням існування ризиків недобросовісної поведінки відповідачів або третіх осіб, забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною вчиняти щодо квартири будь-які реєстраційні дії буде пропорційним і сприятиме досягненню справедливого балансу між правом ОСОБА_2 на мирне володіння своїм майном, гарантованим ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України, й інтересами держави та суспільства, що полягають у відновленні і збереженні автентичного вигляду будинку, який збудований у 1910 році, є пам`яткою історії та архітектури й об`єктом культурної спадщини.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м, реєстраційний номер 101, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Копію ухвали направити позивачу до відома, Департаменту реєстрації Харківської міської ради - до виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвали набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. Л. Глос