Справа № 932/7648/25
Провадження № 2/932/2641/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
04 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
Головуючий суддя Малінов О.С.,
за участі секретаря Ликової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка проживає разом з дітьми. Відповідач не бере участі в утриманні дітей.
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, не повідомив про причини, не подав відзив, та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позові вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що між сторонами 08 червня 2005 року укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 360. Цей шлюб було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09.04.2025 року.
У цьому шлюбі народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт проживання дітей разом з матір`ю та окремо від відповідача не спростовано.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Аналогічні обставини викладені в пункті 17постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Згідно із частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Цивільне судочинство згідно з частинами 1-3статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Тобто законодавчо передбачений розмір частки доходу, яка може бути стягнута з відповідача на відповідну кількість дітей. Вказаною статтею визначено, що на двох дітей розмір такої частки повинен становити одну третину, а не по одній третині на кожну дитину. Тобто вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача по одній третині доходу на кожну дитину не відповідають вимогам закону.
Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст. ст. 183,184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.
Отже, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, що буде відповідати інтересам дітей та обох батьків.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, цей збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 191 СК України, ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 180-182, 259, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 липня 2025 року і до досягнення повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в дохід держави в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.С.Малінов