Справа № 550/1198/25
Провадження № 2/550/570/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шукевич Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 30.11.2021 року, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 73372,67 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (далі за текстом ТОВ "ФК "ЦФР") та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти на суму 64286,88 грн., дата закінчення кредитного договору 01.12.2023. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Разом із тим, умови Кредитного договору відповідачкою не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 12.05.2025 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 73372,67 гривень. Позивач зазначає, що відповідно до Договору відступлення права вимоги та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору відступлення права вимоги №01/09/21, позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № від 30.11.2021 року з всіма наступними додатками та змінами.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 18.09.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідачка надала письмові пояснення (відзив на позовну заяву), в яких зазначає, що 30.11.2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, відповідно до якого позичальнику надано грошові кошти на суму 64286,88 грн. Дата закінчення кредитного договору 01.12.2023 року. Відповідно до умов кредитного договору зазначено, що на перші від дати надання кредиту десять платіжних періодів діє "пільговий період", протягом якого позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів та сплачує річні проценти у розмірі, встановленому для цього періоду. Тобто 10 пільгових платіжних періоди охоплюють періоди з 05.01.2022 року по 03.10.2022 року, але позивачем цей "пільговий період" не був взятий до уваги. Крім того, позивач у розрахунку заборгованості вказує, що відповідач здійснювала оплату за користування кредитом 05.01.2022 р., 01.02.2022 р. та 08.06.2022 р., але відповідачка здійснювала оплату також 01.12.2021 р. та 01.07.2022 р. у сумі 2700 грн., у підтвердження чого надала копії квитанцій.

Щодо строку позовної давності відповідачка вказує, що кредитний договір № був укладений 30.11.2021 року строком до 01.12.2023 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням наведеного, початок перебігу позовної давності за зобов`язаннями у договірних правовідносинах з визначеним строком виконання, починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Посилаючись на зазначене, строк звернення до суду про стягнення заборгованості сплинув.

Щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідачка зазначає, що відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 24.02.2022 року в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2022 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого у період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Посилаючись на викладене вважає позов необґрунтованим, та просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с.71-75).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час, та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень", як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Кредитний договір № (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту - кредит на будь-які цілі; сума кредиту - 64286,88 гривень; строк, на який надається кредит - 24 місяці.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №5760040, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, які містять положення Паспорту кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" №5760040, які особисто підписала відповідачка, сума кредиту - 64286,88 гривень, строк користування - 24 місяці, річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3,00% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту).

Судом встановлено, що ТОВ "ФК ЦФР" на виконання умов договору, відповідачці ОСОБА_1 надано кредитні кошти у розмірі 64286,88 гривень.

Зазначений факт також підтверджується даними виписки по особовому рахунку за період з 30.11.2021 по 12.05.2025 (а.с.24-37).

Згідно даних розрахунку заборгованості за відповідачкою рахується заборгованість станом на 12.05.2025 у розмірі 73372,67 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 56189,89 гривень, заборгованості по процентам (в тому числі прострочені) 6,10 гривень, заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 17176,68 гривень (а.с.38-42).

Відповідачка не заперечує факт укладення між нею та ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитного договору, разом з цим не погоджується із розміром нарахованих щомісячних процентів, зазначаючи, що від дати надання кредиту, згідно умов кредитного договору до ОСОБА_1 повинно бути застосовано пільговий період, тобто 10 пільгових платіжних періоди протягом яких позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів за період з 05.01.2022 по 03.10.2022.

01 вересня 2021 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та АТ "ТАСКОМБАНК" було укладено договір про відступлення прав вимоги №01/09/21, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) АТ "ТАСКОМБАНК" свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. (п. 2.1) (а.с.15-18).

Відповідно до Витягу з реєстру права вимоги до Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року АТ "ТАСКОМБАНК" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 30.11.2021, укладеним з ТОВ "ФК "ЦФР" в сумі 64286,90 гривень, з яких, сума основного боргу за кредитом - 64286,90 гривень, сума нарахованих процентів 0,02 гривні (а.с.6).

Позивачем було надіслано повідомлення-вимогу відповідачу про погашення кредитної заборгованості, однак відповідачка заборгованість не погасила (а.с.22).

Щодо посилання відповідачки про не застосування пільгового періоду по сплаті щомісячних процентів з дати надання кредиту, суд зазначає, що згідно розрахунку суми щомісячних процентів за кредитним договором станом на 12.05.2025 року, вбачається що за період з 01.12.2021 року по 02.09.2022 року позивачем нарахування щомісячних процентів не проводилось (а.с.39).

Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в сумі 73372,67 грн. суд вважає їх законними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в справі доказами, а саме випискою по особовим рахункам ОСОБА_1 з 30.11.2021 по 12.05.2025 та розрахунком заборгованості по кредитному договору № від 30.11.2021 та заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 73372,67 грн. з яких: 56189,89 грн. основний борг (в т.ч. прострочений), 6,10 грн. заборгованість за процентами річними, 17176,68 грн. заборгованість за процентами щомісячними. Відповідачкою було надано копії квитанцій від 30.12.2021 р. в сумі 2700,00 грн., 01.02.2022 р. в сумі 2700,00 грн. та 08.06.2022 р. в сумі 2700,00 грн., які були враховані позивачем в рахунок сплати заборгованості за процентами та основного боргу.

Однак, на час розгляду справи відповідачкою не надано доказів повної сплати заборгованості за кредитним договором № від 30.11.2021.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 73372,67 грн.

Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.

Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до АТ "ТАСКОМБАНК" перейшло право кредитора за Кредитним договором №, підтверджується дослідженими судом доказами: договором про відступлення права вимоги №01/09/21 та реєстром права вимоги до договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року; платіжними інструкціями банку (а.с.81зворот-112).

Згідно повідомлення про відступлення прав вимог, позичальника ОСОБА_1 30.11.2021 року було повідомлено під особистий підпис, що права вимоги за кредитним договором № від 30.11.2021 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК». Також позичальника повідомлено, що для зарахування платежів за кредитним договором необхідно сплачувати суму заборгованості згідно з графіком до кредитного договору№ від 30.11.2021 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.9).

Суд, оцінивши надані АТ "ТАСКОМБАНК" докази вважає, що перехід права вимоги до позивача за Договором №, відбувся із дотриманням вимог законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №. Сторонами кредитного договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписки по особовому рахунку станом на 12.05.2025 становить 73372,67 грн., яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 56189,89 грн., заборгованості по відсоткам (в тому числі прострочені) 6,10 грн., заборгованості за щомісячними процентами (в тому числі простроченими) 17176,68 грн.

Щодо заяви відповідачки про застосування наслідків спливу позовної давності суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (с. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 265 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) на території України був встановлений карантин, дія якого постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 була продовжена до 30 червня 2023 р.

Строки позовної давності призупинялися на час карантину, про що було вказано у пункті 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України (в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Указом Презитента України від 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час продовжено.

Зупинення строків позовної давності на період воєнного стану було передбачено в пункті 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (ЦКУ). Позовна давність зупинялася з 17 березня 2022 року на весь строк дії воєнного стану. Перебіг строку позовної давності було відновлено з 4 вересня 2025 року відповідно до Закону № 4434-IX.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними твердження відповідачки про сплив позовної давності за вимогами АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення з неї кредитної заборгованості, а тому відсутні правові підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Щодо нарахування неустойки (штрафу, пені).

З розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписки по особовому рахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором складає 73372,67 грн. з яких: 56189,89 грн. основний борг, 6,10 грн. заборгованість за процентами річними, 17176,68 грн. заборгованість за процентами щомісячними. Отже нарахування позивачем штрафних санкцій не проводилось.

Статтями 13, 81ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано жодних доказів, що свідчать про погашення заборгованості за кредитним договором та про причини несвоєчасного її погашення у добровільному порядку.

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідачки, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі, виникають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідачки підлягає стягненню сума заборгованості за Кредитним договором в розмірі 73372,67 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30) заборгованість за кредитним договором № від 30.11.2021 року, що станом на 12.05.2025 року становить 73372 (сімдесят три тисячі триста сімдесят дві) гривні 67 копійок, з яких: 56189,89 грн. основний борг(в т.ч. прострочений), 6,10 грн. заборгованість за процентами річними, 17176,68 грн. заборгованість за процентами щомісячними.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2025 року

Суддя О. І. Михайлюк