Справа № 369/1011/25
Провадження № 2/369/5417/25
05.11.2025 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Козак І. А.,
за участю секретаря Кавун Є. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У січні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мустафаєв Юсуф Нурі огли звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 18 травня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 70, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу у сторін дітей немає.
Представник позивача зазначає, що починаючи з дати укладання шлюбу, подружжя разом ніколи не проживало, сімейні стосунки сторони не підтримували та не вели спільний побут. На підставі викладеного, подальше спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2025 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, при цьому через канцелярію суду представник позивача подав заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду.
Отже, суд вжив усіх передбачених законом засобів для сповіщення відповідача про розгляд справи. За таких обставин процесуальні засоби забезпечення ОСОБА_2 можливості взяти участь у судовому засіданні та/або висловити свою позицію щодо позовних вимог вичерпано. З огляду на вимоги ч. 8 ст. 128, ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України наділяють суд правом ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився до суду без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з наведеного, керуючись вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне і можливе ухвалити у справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 18 травня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 70, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони дітей не мають.
подружжя разом ніколи не проживало, сімейні стосунки сторони не підтримували та не вели спільний побут. На підставі викладеного, подальше спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.
У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.
Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам позивача і відповідача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі, натомість позивач просив покласти судові витрати на нього.
Відповідно дост. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписист. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 206, 223, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 травня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 70, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ірина КОЗАК