Справа № 305/2158/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів Фазикош Г.В., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Ємчуком В.Е. у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У вересні 2023 АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначало, що 01.12.2019 відповідачка звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.12.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 40 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі) й станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

Банк 28.12.2022 направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.01.2023 став у формі «на вимогу» й на залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами.

На підставі зазначеного загальний розмір заборгованості відповідача за договором станом на 11.07.2023 становить 37 581,54 грн у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 37 581,54 грн.; заборгованість за пенею 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» та судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом не з`ясовано всі обставини справи, зокрема те, що позивачем надано належні докази про перерахування та отримання коштів відповідачем. ОСОБА_1 ознайомилася з усіма умовами договору та погодилася з ними. Однак, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

Судом при прийнятті оскаржуваного рішення неповністю з`ясовано обставини, зокрема не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту «Monobank», а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

А тому, посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними є безпідставними, оскільки такі не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Щодо нарахування відсотків, то зазначає, що у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується базова відсоткова ставка 3,1% в місяць (37,2% річних). У випадку коли боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процентна (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,2% у місяць (74,4% річних).

Відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку і вказане підтверджується випискою про рух коштів по рахунку. Отже, сума коштів, яка не повернута відповідачем банку складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 28 100 грн та овердрафту - 9 481,54 грн, що загалом становить 37 581,54 грн.

Крім того вважає, що судом невірно застосовано правові висновки Верховного Суду, оскільки судова практика виникла щодо інших кредитних угод, іншими умовами, правилами та сторонами, а тому не можуть буди застосовані у цій справі, так як спір не є тотожним.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Клопотань чи заяв від сторін спору до початку судового засідання не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Позивач АТ «Універсал Банк» повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа від 27.05.2025 (а.с.106).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася шляхом надіслання їй судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак така повернулася з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, касаційний суд виснував, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Тобто, беручи до уваги незацікавленість відповідачки даною судовою справою, оскільки така належної старанності для надання пояснень та отримання відомостей щодо процесу розгляду справи не виявляла, а також значний період розгляду такої, апеляційний суд констатує, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду такої справи по суті за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.12.2019. Також зі змісту анкети-заяви вбачається, що її підписання засвідчує факт ознайомлення та отримання відповідачем примірників у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір.

На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у гривнях у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 40 000 гривень і згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 01.12.2019, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , станом на 28.12.2022 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 37 581,54 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вищезгаданим кредитним договором станом на 11.07.2023 становить 37 581,54 грн у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 37 581,54 гр.; заборгованість за пенею 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд першої інстанції відмовляючи АТ «Універсал Банк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 посилався на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження видачі суми кредиту відповідачці та видачі такій платіжної картки, а тому суд не може встановити який саме кредитний ліміт було встановлено ОСОБА_1 .

З даною позицією суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що 01.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал банк» із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг продукту «Monobank». Відповідачка надала копію паспорта та картки платника податків.

Підписанням даної анкети-заяви ОСОБА_1 погодилась, що така анкета-заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила і зобов`язалась виконати його умови (п. 2 Анкети-заяви).

Згідно п. 3 Анкети-заяви, підписанням цього Договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та додаткового тлумачення не потребують.

Відповідач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги дійсним підписом при здійсненні операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку (п. 6 Анкети-заяви).

Відповідачка підтвердила, що така Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку (п. 9 Анкети-заяви).

З п. 2.4. Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» зазначено, що підписанням даної Анкети-заяви клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладання відповідного Договору він ознайомився та погоджується з умовами Договору, зокрема, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами, встановленим в Договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити Клієнт, передбаченими Договором правами та обов`язками Сторін, а також іншу інформацію, яка перелічена в п. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно положень статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підписанням анкети-заяви аналогом власноручного підпису ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та просила вважати такий підпис електронним аналогом її власноручного підпису, що відповідає Закону України «Про електронну комерцію», а тому слід вважати, що відповідачка відкрила банківський рахунок у АТ «Універсал Банк» та правовідносини між нею та Банком дійсно мали місце.

Доказом отримання кредитних коштів є факт користування відповідачкою такими, зокрема регулярні платіжні операції з поповнення картки, оплати різного роду послуг та перекази між картковими рахунками.

До апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» долучено виписку про рух коштів від 28.11.2023 за період з 01.12.2019 по 28.12.2022, яку апеляційний суд бере до уваги, оскільки такий доказ є важливим в контексті правильного встановлення всіх істотних обставин справи.

Беручи до уваги вищезазначене, апеляційний суд констатує, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 мали місце кредитні правовідносини та остання отримала на споживчі потреби від Банку кредитні кошти в користування.

Крім цього, суд першої інстанції вказував, що в анкеті-заяві відсутня процентна ставка за кредитом та сума виданого кредиту не вказана, однак судом не враховано того, що разом з анкетою-заявою відповідачка підписала також і паспорт споживчого кредиту.

Згідно паспорту споживчого кредиту Чорної картки «Monobank», відповідачці надано картку з кредитним лімітом від 0 до 500 000 гривень зі строком кредитування на 25 років з правом автоматичного продовження. У розділі 4 зазначено інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Реальна річна процентна ставка становить 44,26% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 136 668,07 гривень. Базова процентна ставка становить 3,1% в місяць, а процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 6,2% у місяць.

Відповідачка підписуючи Анкету-заяву підтвердила, що ознайомилась та розуміє всі умови кредитування в тому числі й ті, які зазначені у паспорті споживчого кредиту.

Підтвердження наданого відповідачці кредитного ліміту в розмірі 40 000 гривень міститься у виписці з карткового рахунку, зокрема 03.03.2020 ОСОБА_1 було підвищено кредитний ліміт з 29 000 до 40 000 гривень.

Серед інших підстав відмови у задоволенні позову суд першої інстанції вказував, що не можна вважати, що відповідачка підписувала саме наданий позивачем витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою, оскільки в матеріалах справи він відсутній, а також, що відповідачка погодилась з умовами та правилами наданих позивачем, оскільки такі набули чинності 27.11.2021, а кредитні правовідносини мали місце з 01.12.2019.

Апеляційний суд аналізуючи доводи апеляційної скарги та матеріали справи приходить до думки, що такі висновки суду першої інстанції не знаходять своє підтвердження.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення, а оскільки на дані кредитні правовідносини поширюється дія Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також дія статті 641 ЦК України, то слід вважати, що дані кредитні правовідносини виникли в результаті прийняття відповідачкою публічної оферти шляхом акцептування такого договору, зокрема, але не виключно, шляхом підписання аналоговим власноручним підписом ОСОБА_1 анкети-заяви та підтвердження такої щодо ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами.

Згідно п. 4 Розділу І Умов і Правил, клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомлюватись з чинною редакцією Умов і Правил, що розміщені на офіційному сайті Банку або в мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджено зокрема та не виключно шляхом проведення банківських операцій, отримання банківських послуг, яке супроводжується оформлення касових документів, а також введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних клієнта.

Слід погодитись з позицією позивача, яка викладена в апеляційній скарзі, що банк не може надати актуальну редакцію Умов і Правил, на момент виникнення кредитних правовідносин між сторонами, оскільки такі постійно змінюються та доповнюються. Відповідачка підтверджувала, що ознайомлюється з оновленнями таких Умов і Правил шляхом ініціювання банківських операцій та входом в додаток.

Щодо розміру кредитної заборгованості, то суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду доказів, які підтверджують суму заборгованості в розмірі 37 581,54 грн., а також звернув увагу, що сума погашення складала 166 978,77 гривень, а тому така сума повністю покриває тіло кредиту.

Однак, така позиція суду першої інстанції суперечить наданому розрахунку кредитної заборгованості відповідачки, а також умовам, які сторони погодили між собою.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу ІІ Умов і правил. Підпунктом 5.3. зазначено, що сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі.

На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Як уже зазначалося вище, такі становлять 3,2% в місяць, у разі відсутності заборгованості та 6,4% в місяць у разі простроченої заборгованості.

Відповідно до п.п. 5.23. п.5 Розділу ІІ Умов і Правил, у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення Щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за Договором та направити відповідні кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу для погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів.

Відповідач своєчасно грошові кошти банку не повернув, на сповіщення «пуш», яке отримав у мобільному додатку після 90 днів прострочення зі сплати мінімального платежу не відреагував, а тому банк згідно положень п. 5.18, 5.19 Розділу ІІ Умов поставив кредитора «на вимогу», тобто до простроченої заборгованості почав нараховувати санкції за порушення зобов`язань, які полягають у наступному: від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн.; від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн.; від 91 до 120 (210) днів штраф, який розраховується за формулою; від 121 (210) дня до повного погашення відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних.

У зв`язку з тим, що відповідачка продовжувала користування кредитними коштами, то їй почав нараховуватись овердрафт (користування коштами за дозволений банком ліміт), який становить суму 9 481,54 гривні.

Згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 11.07.2023 така складає суму 37 581,54 гривень, з яких 28 100 гривень використаний кредитний ліміт та 9 481,54 гривень овердрафт.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного у суду у Постанові від 22.04.2024 у справі №559/1622/19 виснував, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

На підставі наданих позивачем доказів апеляційний суд констатує, що ОСОБА_1 користувалась послугами АТ «Універсал Банк», а саме продуктом «Monobank», однак не повернула кредитні кошти позивачу, внаслідок чого у відповідачки станом на 11.07.2023 утворилась кредитна заборгованість в розмірі 37 581,54 гривень, яка доведена банком належними та допустимими доказами, зокрема випискою з карткового рахунку відповідачки та розрахунком заборгованості.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2024 у справі №757/57816/20-ц).

ОСОБА_1 не надала ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді доказів щодо відсутності у неї вищезгаданої кредитної заборгованості перед АТ «Універсал Банк», не надала суду власного контррозрахунку на спростування доводів позивача та не надала пояснень з приводу обставин справи, а тому апеляційний суд використовуючи принцип «балансу вірогідностей» та надані позивачем докази приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» у повному обсязі.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, суд першої інстанції вищезгаданого не врахував та прийшов до помилкових висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог, а тому апеляційний суд керуючись ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення про задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» у повному обсязі.

Також, згідно статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволення позову, судові витрати сплаченого позивачем судового збору за пред`явлення позову та подання апеляційної скарги у загальному розмірі 6 710,00 гривень слід віднести на рахунок відповідачки.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2023 року скасувати та постановити у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», , адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19, грошові кошти у розмірі 37 581,54 гривня, кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 6 710,00 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: