ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 672/692/25

Провадження № 22-ц/820/2397/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), П`єнти І. В., Ярмолюка О. І.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року (суддя Пономаренко Л. Е.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 23 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений кредитний договір № 432850674, за умовами якого відповідачці наданий кредит у сумі 7750 грн зі сплатою процентів за користування коштами. Зобов`язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконала.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2020 року, інші умови договору залишено без змін. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції. 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 і продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 32, згідно з умовами якої продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 432850674 року на загальну суму 16034 грн перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги № 59 від 03 січня 2020 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01. 03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» була укладена додаткова угода № 2, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» була укладена додаткова угода № 3, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року на суму 17088 грн.

04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги на суму 17537,50 грн до відповідачки за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 17537,50 грн з яких: 7750 грн - заборгованість за кредитом, 9338 грн - заборгованість за процентами, 449,50 грн - штрафні санкції.

Заборгованість у сумі 17088 грн, з яких: 7750 грн - заборгованість за кредитом, 9338 грн - заборгованість за процентами, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 .

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року в розмірі 1146, 40 грн. Вирішено питання про судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні процентів, які нараховані відповідно до пунктів 4.2., 4.3., 4.4. кредитного договору за понадстрокове користування грошовими коштами, і є відповідальністю в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України. Вважає, що сторонами погоджено всі істотні умови договору, якими врегульовано порядок нарахування процентів за кредитним договором.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що 23 вересня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір № 432850674 (а. с. 12-13), за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 7750 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з пунктом 1.4. договору. Строк дії договору - 30 днів (пункти 1.2., 1.3.), проценти за користування - 0,85% за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в пункті 1.3. договору (пункт 1.3.). З урахуванням положень пункту 1.4. договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 310,25 процентів річних (пункт 1.5.).

Відповідно до пунктів 4.2. - 4.4. договору сторони погодили, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений пунктом 1.3. договору, зобов?язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом зі сплатою процентів у розмірі 1,70% за кожен день користування кредитом. Проценти, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, є процентами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України.

Договір з Додатком № 1 (Графік розрахунків) підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6YQB94T8 (а. с. 25).

Відповідно до копії платіжного доручення від 23 вересня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів в розмірі 7750 грн згідно з договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а. с. 28).

Здійснення успішного платежу 23 вересня 2019 року о 20 год 28 хв. у розмірі 7750 грн на карту клієнта № 4149-43ХХ-ХХХХ-3869 ПАТ КБ «ПриватБанк» за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджено також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а. с. 29).

Згідно з відповіддю ПАТ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250723/34036-БТ від 01 серпня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (а. с. 122).

Випискою ПАТ «ПриватБанк» за договором б/н за період з 23 вересня 2019 року по 28 вересня 2019 року підтверджено перерахування на карту ОСОБА_1 7750 грн 23 вересня 2019 року (а. с. 122 на звороті).

Відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала.

За розрахунком заборгованості за кредитним договором станом 03 січня 2020 року заборгованість складає 17088 грн, з яких: 7750 грн - заборгованість за кредитом; 9338 грн - заборгованість за процентами (а. с. 76).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги (а. с. 37-40).

28 листопада 2019 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 19 до цього договору, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року (а. с. 42).

31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої текст договору викладено у новій редакції. За умовами договору право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (а. с. 43-46).

31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 про продовження строку дії договору в редакції від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року (а. с. 48).

31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 і продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року (а. с. 48 на звороті).

31 грудня 2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2024 року та виклали розділ 3. Фінансування та порядку розрахунків у новій редакції (а. с. 49).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 59 від 03 січня 2020 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 432850674 року на загальну суму 16034 грн (а. с. 50-51).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн

Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитним договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (а. с. 53-55).

03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткові угоди № 2 та № 3, згідно з якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року включно та відповідно до 30 грудня 2024 року включно (а. с 57 на звороті, 59).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року

до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року на загальну суму 17088 грн (а. с. 59).

04 червня 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників. Права вимоги - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів позики (а. с. 62-65).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року на загальну суму 17537,50 грн (а. с. 67-68).

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року підтверджено передачу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» реєстру боржників у кількості 13254 на загальну суму заборгованості 436087297,67 (а. с. 69).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в позові про стягнення процентів, суд виходив з того, що вони нараховані поза межами строку кредитування. Відповідачка звільняється від сплати процентів, нарахованих відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу з таких підстав.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Установлено, що договір № 432850674 від 23 вересня 2019 року з додатками підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6YQB94T8, що відповідає наведеним вище нормам права.

Зазначений договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, дані паспорта громадянина України, РНОКПП, зареєстроване місце проживання, електронну адресу. Також у договорі з додатком № 1 визначено порядок та умови надання кредиту, строк дії договору, сплати процентів.

Укладаючи кредитний договір, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 4.2. договору сторони погоджуються, що у випадку користування Позичальником Кредитом понад строк встановлений пунктом 1.3. Договору, або додатковими угодами між Сторонами то зобов?язання позичальника за цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена пунктом 1.4. цього договору процентна ставка менша ніж 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною пунктом 1.4.-1.5. договору скасовуються з момент початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70% за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення кредиту.

Згідно з пунктом 4.3. договору сторони погодили, що зобов?язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 % розповсюджуються на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого пунктом 1.3. договору.

За змістом пункту 4.4. договору сторони погоджуються що проценти, нараховані згідно пункту 4.2. та пункту 4.3. договору після закінчення строку кредиту, визначеного в пункті 1.3. цього договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України.

Отже, у договорі сторони погодили порядок нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом за процентною ставкою в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у порядку частини 2 статті 625 ЦК України.

Свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів ОСОБА_1 не виконала.

Нарахування процентів відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Розрахунок заборгованості відповідачка не спростувала і не навела свій контррозрахунок.

Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у стягненні процентів, нарахованих відповідно до пунктів 4.2. - 4.4. договору, посилаючись на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

На підставі частини 2 статі 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Нарахування процентів за кредитним договором на підставі частини 2 статті 625 ЦК України у розмірі 1,70%, що передбачено пунктами 4.2. - 4.4. договору, здійснювалось в період з 24 жовтня 2019 року по 03 січня 2020 року.

Тому відповідачка не може бути звільнена від сплати процентів, нарахованих за понадстрокове користування кредитом у порядку частини 2 статті 625 ЦК України на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким передбачено звільнення від такої відповідальності у випадку нарахування платежів включно з 24 лютого 2022 року.

Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Перехід права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ФК «Таліон плюс», до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та відповідно до ТОВ «Юніт капітал» позивач підтвердив належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення процентів, нарахованих за понадстрокове користування кредитом у порядку частини 2 статті 625 ЦК України.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно змінити і збільшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року до 17088 грн.

Вимоги апеляційної скарги про стягнення заборгованості у сумі 17537,50 грн задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17088 грн.

На підставі частин 1, 2 і 13 статті 141 ЦПК України зміні підлягає розподіл судових витрат.

Стягнуті з відповідачки на користь товариства документально підтверджені судові витрати позивача на професійну правничу допомогу (договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та АБ «Тараненко та партнери», додаткова угода № 5 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, складений 25 червня 2025 року, довіреність від 25 червня 2025 року) та по оплаті судового збору за подання позовної заяви(платіжна інструкція № 15363 від 04 липня 2025 року) підлягають збільшенню відповідно до 7000 грн і 2422,40 грн.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 не подавала.

Документально підтверджені витрати позивача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2712,12 грн (платіжна інструкція № 28077 від 09 жовтня 2025 року) необхідно стягнути з відповідачки.

При цьому колегія суддів враховує суму судового збору, яка підлягала сплаті при оскарженні рішення суду в частині відмови в позові, а не сплачену в більшому розмірі суму судового збору.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року змінити і збільшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором № 432850674 від 23 вересня 2019 року до 17088 грн (сімнадцять тисяч вісімдесят вісім грн), суму судового збору до 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.), суму витрат на професійну правничу допомогу до 7000 грн (сім тисяч грн).

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, м. Київ, ІК ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2712,12 грн (дві тисячі сімсот дванадцять грн 12 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді І. В. П`єнта

О. І. Ярмолюк