номер провадження 2/546/554/25
15 грудня 2025 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
У червні 2025 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 серпня 2022 року по вул. Задвір Верхня в с. Колодіївка відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мустанг без номерного знаку, порушив правила дорожнього руху та допустив перекидання. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була завдана шкода здоров`ю. Потерпіла особа повідомила МтСБ України про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат складає 227350,01 грн.
Представник позивача зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, тому відповідач, як винна особа у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду.
Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 227350,01 грн в порядку регресу за відшкодування шкоди.
02 липня 2025 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було постановлено передати матеріали справи за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області.
Ухвалою судді від 04 вересня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, постановлено здійснювати виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та призначене судове засідання на 03 жовтня 2025 року, яке було відкладене на 19 листопада 2025 року.
19 листопада 2025 року ухвалою суду зобов`язано Державну податкову службу України надати суду інформацію щодо РНОКПП відповідача у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 15 грудня 2025 року.
У судове засідання 15 грудня 2025 року не з`явився представник позивача, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-7).
Відповідач у судові засідання 03 жовтня 2025 року, 19 листопада 2025 року та 15 грудня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 116, 125). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Згідно з частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Вказаним рішенням суду позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи та стягнення страхового відшкодування задоволений частково.
Також зі змісту рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі № 604/541/23 вбачається, що судом було установлено, що ДТП, яка мала місце 08 серпня 2022 року за участю ОСОБА_1 , внаслідок якої загинув ОСОБА_3 , є страховим випадком, тому у МТСБУ виник обов`язок здійснити регламентну виплату утриманцям померлого за шкоду, завдану водієм мотоцикла марки «MUSTANG-FORTUNE-WING», не зареєстрованого, яка пов`язана зі смертю ОСОБА_3 .
Також представник позивача додав до позовної заяви у даному судовому провадженні копію позову з доданими до нього документами, який розглядався Підволочиським районним судом Тернопільської області та за результатами розгляду якого було ухвалене рішення у справі № 604/541/23 (а. с. 13-54).
13 травня 2025 року МтСБ України направило ОСОБА_1 претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 227350,01 (а.с. 80).
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування лише у разі, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (частина друга статті 1166 ЦК України).
Таким чином, частиною другою статті 1166 ЦК України установлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).
Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.
Отже, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести наступні факти: неправомірність поведінки особи, тобто будь-якої поведінки, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди: втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є підставою для відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Регламентна виплата - страхова виплата (страхове відшкодування), що здійснюється Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ) за рахунок коштів централізованих страхових резервних фондів у випадках, передбачених цим Законом (частина перша статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно з положеннями частини четвертої статті 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює страхову (регламентну) виплату особі, яка здійснила витрати на поховання та/або спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання йому документів на підтвердження таких фактів та витрат. Загальний розмір такої виплати стосовно одного померлого не може перевищувати 12 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і не залежить від сум, отриманих особою за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та соціальним забезпеченням.
Відповідно до положень частини першої статті 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.
Згідно з положеннями частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Оскільки судом установлено, що МТСБУ здійснило перерахування коштів в сумі 291888,27 грн на користь потерпілих в якості відшкодування шкоди, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 227350,01 грн в порядку регресу.
Щодо судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції про сплату судового збору № 125892 від 11 вересня 2025 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 83). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (звор. а.с. 102).
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позовну заяву було подано в електронній формі.
З огляду на вищезазначене за звернення до суду з даним позовом МТСБУ необхідно було сплатити 2422,40 грн (3028,00 грн х 0,8).
Суд зазначає, що переплачена сума судового збору у розмірі 605,60 грн (3028,00 грн 2422,40 грн) може бути повернута позивачу за його клопотанням у порядку, передбаченому положеннями статті 7 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2422,40 грн на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4, 12, 76-83, 128, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279-281, 353-355 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 227350 (двісті двадцять сім тисяч триста п`ятдесят) гривень 01 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, учасники мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: Русланівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 21647131.

Представника позивача Гусєв Павло Володимирович, адреса: вул. Малопідвальна, 10, оф. 2, м. Київ, 01001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Ю.В. Зіненко