Провадження № 2-о/554/403/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду м. Полтави Блажко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В якій прохала: я, ОСОБА_1 , прошу встановити факт народження моєї дитини на ТОТ.

25.11.2025 ухвалою судді заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишено без руху. Оскільки, заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме :зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не зрозуміло викладені заявлені вимоги (а саме не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та дату народження дитини),що в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду; не зазначено учасниками процесу : батька дитини (не зазначено його прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, адресу проживання, поштовий індекс, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

26.11.2025 ОСОБА_1 отримала ухвалу від 25.11.2025 на електронну адресу.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України , якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки заявник не усунув недоліки заяви у повному взагалі, суддя приходить до висновку про повернення заяви позивачу.

Також, суд роз`яснює заявнику про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294 ЦПК України , суд , -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України вважати не поданою.

Повернути заяву разом з додатками заявнику ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неможливості усунути недоліки заяви у зазначений строк, вони має право повторно звернутися до суду з належно оформленою заявою.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її вручення, отримання, доставлення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено 15 грудня 2025 року.

Суддя І.О. Блажко