Справа № 484/6923/25
Провадження № 2-з/484/9/25
Ухвала

іменем України

17.12.2025 року м. Первомайськ

Cуддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою

встановив

15.12.2025 року представниця ОСОБА_1 адвокат Єрмоленко А.В. звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою , шляхом накладення арешту на:

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного житлового будинку до набрання законної сили судовим рішенням у справі;

- на грошові кошти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що знаходяться на будь-яких рахунках ОСОБА_2 , відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання про забезпечення позову в межах суми, що буде заявлена до стягнення у позовній заяві в розмірі 950 000,00 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень) грн. - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

В обгрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову представниця ОСОБА_1 адвокат Єрмоленко А.В., вказує про те, що ОСОБА_2 не виконав зобов`язання перед ОСОБА_1 за договором позики від 11.03.2025 року, не повернув в повному обсязі отримані грошові кошти до визначеного строку 30.11.2025 року, що свідчить про наявність у нього умислу з метою уникнути виконання свого обов`язку з повернення коштів. Відмова від повернення грошових коштів свідчить про недобросовісні дії ОСОБА_2 та відсутність реальних намірів щодо сплати грошових коштів. З урахуванням наявності спору між сторонами, не вжиття таких заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки у ОСОБА_1 є обґрунтовані підстави вважати, що після того, як ОСОБА_2 дізнається про наявність позову, вказане майно може бути відчужене, а грошові кошти списані з рахунків в банківських установах відповідача. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав ОСОБА_1 на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість відновлення порушеного права, тоді як невжиття цих заходів зробить неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення.

За правилами частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини третьої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову, у тому числі на які саме розрахункові рахунки позивач просить накласти арешт, в яких саме фінансових установах знаходяться грошові кошти, в якій сумі та в якій валюті перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Дослідивши письмові матеріали заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за борговою розпискою, в сумі 950 000 грн.

Між заявником та відповідачем виник спір щодо стягнення боргу за борговою розпискою,а тому наявні обставини, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди виконання судового рішення.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.11.2025 року №450649116 вбачається, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40,9 кв.м., реєстраційний номер майна: 17318220, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу, 1375, 24.04.2008, Ткаченко Н.В., приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області.

Отже, власником житлового будинку є відповідач. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість житлового будинку складає 781676,23 грн.

Заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти на будь-яких рахунках ОСОБА_2 , відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання про забезпечення позову в межах суми, що буде заявлена до стягнення у позовній заяві в розмірі 950 000,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі, однак не зазначає інформації про наявність у останнього банківських рахунків, їх вид та призначення, місце розміщення, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність виду забезпечення, про який просить заявник, позовним вимогам, та відповідно їх співмірність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що накладення арешту на грошові кошти відповідача, навіть в межах суми позову, може стати наслідком порушення вимог частини четвертої статті 150 ЦПК України.

Враховуючи предмет позову, суд вважає можливим частково забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту лише на житловий будинок, належний відповідачу.

За такого заява підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд роз`яснює представнику заявника, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, з дня постановлення цієї ухвали.

За вимогами ч.13 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 149-154, 158, 353-355 ЦПК України, суд

постановив

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, шляхом накладання арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного житлового будинку до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

В іншій частині заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, з дня постановлення цієї ухвали, а за вимогами ч.13 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 17.12.2025 року.

Суддя: