Справа № 635/8200/24
Провадження № 2/635/106/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Омельник М.М.,

при секретарі судових засідань - Сліпченко К.С.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Желдакова Я.І.,

представника відповідача -Ворожбіян М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради в особі органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Желдакова Ярослава Ігоровича звернулась до суду з позовом до до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради в особі органу опіки та піклування, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 25 квітня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблений актовий запис № 843. Від шлюбу у сторін народились дитина, а саме син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 13, зареєстрованого у Виконавчому комітеті Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області від 29 вересня 2020 року. Подружнє життя у сторін не склалось, у зв`язку з чим ОСОБА_3 було подано позов до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на сина. Заочним Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року по справі № 335/5308/23 розірвано шлюб між ОСОБА_3 , уродженкою с. Преображенка, Оріхівський район, Запорізька область, та ОСОБА_2 , уродженцем с. Лизогубівка Харківський район Харківської області, зареєстрований 25 квітня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Харків), актовий запис за № 843. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2023 року у справі № 335/5310/23 було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , якай зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 4 частини усіх доходів платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.06.2023 року, та до досягнення дитиною повноліття. 3 2023 року ОСОБА_2 не бере ніякої участі у вихованні та розвитку дитини, не цікавиться й життям, фізичним та психологічним здоров`ям, розвитком, а також будь-якої матеріальної допомоги від нього не надходить. Усі витрати на дітей несе особисто позивач. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2023 на підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2023 року у справі № 335/5310/23 було відкрито виконавче провадження № 73362076. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 73362076, вбачається, що станом 25.06.2024 борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 50440,50 грн. З метою виконання судового рішення, державним виконавцем до Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, де проходив службу відповідач, була направлено вимога виконавця про надання довідки про розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати боржника за ввесь період проходження військової служби. У відповідь на вимогу державним виконавцем було отримано лист від 01.02.2024 від Військової частини НОМЕР_4 , з якого вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 08.01.2024 № 6 мтд солдат ОСОБА_2 з 06.01.2024 виключений з усіх видів забезпечення, у зв`язку з тим, що останній самовільно залишив місце несення служби під час перебування у службовому відрядженні, у період дії воєнного стану. На сьогоднішній день місце перебування Відповідача ОСОБА_3 невідомо. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_3 . Фактичне місце мешкання дитини, вбачається з копії договору оренди та акту про проживання. У зв`язку з тим, що відповідач не з`являється, не телефонує, не цікавиться життям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання, позивач повністю піклується про її життя, виховання, стан здоров`я, психічний, емоційний та розумовий розвиток. Відповідач жодним чином не намагається проводити час разом з дитиною та не шукає можливості зустрітися з ним, незважаючи на те, що позивач ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні. Дитина свого біологічного батька вже навіть не пам`ятає та називає татом нареченого позивачки. Також, дитина забезпечена усім необхідним та повністю здорова. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина у повному обсязі. Відповідно до характеристики дитячого та сімейного психолога ОСОБА_6 від 01.07.2024, вбачається, що емоційний зв`язок між дитиною та батьком не відстежується, у розмовах та розповідях особа батька не фігурує. Опікується дитиною мати та бабуся (по лінії матері). Позивач офіційно працевлаштована в Збройних силах України Військова частина НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою за № 1426 від 12.07.2024 року. Відповідно до довідки про доходи, яка видана ОСОБА_3 військовою частиною НОМЕР_5 , вона отримує стабільній та достатній дохід для забезпечення дитини. Згідно медичних довідок, позивач цілком здорова людина, на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває та не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення злочинів не має, веде здоровий образ життя, за станом здоров`я не потребую стороннього догляду, має достатній дохід для утримання дитини. На підставі вище вказаного та того, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти, позивач вважає що є всі наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2024 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 лютого 2025 року по цивільній справі № 635/8200/24 (провадження 2/635/106/2025) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, залучено до участі у справі у якості третьої особи - Службу у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2025 рокузадоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Желдакова Ярослава Ігоровича про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Новомосковської міської ради в особі органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав. Витребувано зі Служби у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області (, адреса: 62489, Харківська область, Харківський район, с-ще Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 48) висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2025 року справу призначено до судового розгляду по суті.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити.

Представник позивача - адвокат Желдаков Я.І. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - адвокат орожбіян М.М. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради в особі органу опіки та піклування - Антонова М. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Служби у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав повідомлення про неможливість надання висновку щодо доцільності/недоцільності позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав в зв`язку з відсутністю ОСОБА_2 за місцем реєстрації та інформації, щодо його місцезнаходження.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року, справа № 335/5308/23. Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_3 залишено шлюбне прізвище - « ОСОБА_7 ».

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , актовий запис № 13.

Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2023 року у справі № 335/5310/23 було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , якай зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 4 частини усіх доходів платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.06.2023 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Малолітня дитина - ОСОБА_4 , проживає та зареєстрований разом з матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується актом проживання.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», далі Закон).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону).

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є недоцільним.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько/мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню та утримання малолітньої дитини.

На підтвердження викладених у позовній заяві доводів сторона позивача надала суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виданий головним державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкавра Д.А., з якого слідує, що станом 25.06.2024 борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 50440,50 гривень.

У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження №61-170св17) наголошено, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментах сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав.

Надані стороною позивача характеристика дитячого та сімейного психолога від 01 липня 2024 року, договір оренди від 01 листопада 2023 року укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , акт про проживання від 01 серпня 2024 року, які долучені до матеріалів справи, свідчать лише про факт проживання дитини разом з позивачем. Також надано вирок Харківського районного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року, справа № 635/1938/21 (без зазначення ідентифікації сторін). Разом з тим, дані докази жодним чином не підтверджують наявність винної поведінки відповідача по ухиленню від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання спільного сина ОСОБА_4 , вчинення насильства відповідачем по відношенню до дитини, або наявності інших обставин, які є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Під час розгляду даної справи суд становив, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про злісне ухилення ним від виховання своєї дитини і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Так у справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини, шляхом позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним та передчасним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, однак, враховуючи поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, суд його попереджує, що у разі продовження такої поведінки і у разі надання відповідних доказів, може бути повторно розглянуто питання про позбавлення його батьківських прав.

Щодо судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.Оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265, 280, 280-282 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради в особі органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_4 ;

представник позивача: ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник відповідача: Ворожбіян Марина Михайлівна , РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_6 ;

третя особа: Виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради в особі органу опіки та піклування, , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14;

третя особа: Служба у справах дітей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с-ще Безлюдівка, вул. Зміївська, буд.48.

Повний текст судового рішення складено 15 грудня 2025 року.

Суддя М.М.Омельник