г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3344/25
Номер провадження 2-о/213/88/25
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Хмельової С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ємельянцевої Т.С.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільної справи за заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», заінтересована особа: Криворізька міська рада про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу звернулося АТ «СЕНС БАНК» з заявою про визнання спадщини відумерлою, яка обґрунтована тим, що 03 жовтня 2008 року ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», і ОСОБА_1 уклали Договір про іпотечний кредит №MRTG-11, відповідно до умов якого останній отримав 16 000,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між вказаними сторонами було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . 18 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 09 липня 2024 року заявник отримав дані про смерть ОСОБА_1 та звернувся до нотаріальної контори із претензією із зазначенням кредиторських вимог, на підставі якої було заведено спадкову справу. Договірні зобов`язання позичальника перед АТ «Сенс Банк» залишились невиконаними. Заборгованість складає 29226,21 доларів США. З часу відкриття спадщини минуло більше року, спадщина ніким не прийнята. Просить визнати спадкове майно ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , відумерлою спадщиною та передати його у власність територіальної громади в особі Криворізької міської ради.

Представник заінтересованої особи Ольховська А. М., надала відзив на заяву, в якому зазначила, що заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» заітересована особа не визнає, вважає такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне (Постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року (справа №175/423/18)).

Спір про право це формально визначена суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведеним суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 04 січня 2023 року у

справі №198/99/15-ц.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Законодавець покладає обв`язок звернення до суду із заявою про відумерлість спадщини саме на орган місцевого самоврядування. Таким чином, підставами визнання спадщини відумерлою є:

1) фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом;

2) позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування;

3) відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом;

4) неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

При цьому, відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці усунені від спадщини.

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 31 березня 2016 року №381 «Про

обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» зі змінами, виконкомам районних у місті рад делеговані повноваження, зокрема, щодо ужиття заходів щодо виявлення безхазяйного та відумерлого майна на території району, забезпечення його збереження, збір документів, необхідних для передачі такого майна до комунальної власності

територіальної громади відповідно до діючого в місті порядку; звертатися з позовом до суду про визнання спадщини відумерлою.

Крім того, 26 вересня 2018 року Криворізькою міською радою було прийнято рішення

№3039 «Про затвердження Регламенту проведення процедур виявлення, взяття на облік, передачі, використання безхазяйного та відумерлого нерухомого майна у м. Кривому Розі» відповідно до якого міською радою було затверджено порядок визнання спадщини відумерлою та передачі такого майна у власність територіальної громади на підставі відповідного рішення суду. Так, відповідно до затвердженого рішення міської ради Регламенту, виконкоми районних у місті рад самостійно або за повідомленнями фізичних та юридичних осіб забезпечують виявлення нерухомого майна, що не має власника або власник якого невідомий.

Згідно з п.3.1 Регламенту майно визнається відумерлим за рішенням відповідного суду за заявою органу місцевого самоврядування й передається у власність територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради в разі: відсутності спадкоємців за заповітом і за законом; усунення спадкоємців від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями спадщини; відмови спадкоємців від прийняття спадщини.

Фізичні особи та суб`єкти господарювання, яким стало відомо про майно, стосовно якого відсутні спадкоємці за заповітом і за законом або вони усунені від права на спадкування, не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, можуть з моменту виявлення відповідної інформації повідомити про це виконкоми районних у місті рад.

Виконкоми районних у місті рад за отриманою інформацією проводять візуальне обстеження виявленого майна щодо його санітарного та технічного стану й уживають заходів стосовно встановлення його можливих власників шляхом звернення з відповідними запитами до компетентних органів за місцем відкриття спадщини. У разі наявності загрози знищення майна (самовільного привласнення тощо), виконкоми районних у місті рад уживають заходів щодо його збереження, шляхом укладання цивільно-правових договорів, відповідно до чинного законодавства України. Збереженню підлягає нерухоме майно спадкодавця. Заходи щодо збереження майна визначаються виконкомами районних у місті рад за кожним видом

майна окремо з урахуванням його особливостей та якісних властивостей. Виконкоми районних у місті рад мають право отримувати інформацію від органів реєстрації міста проживання фізичних осіб, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, зі Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.

Виконкоми районних у місті рад забезпечують розміщення на офіційній веб-сторінці Криворізької міської ради та її виконавчого комітету в мережі Інтернет й у друкованих засобах масової інформації оголошення про відкриту та неприйняту протягом півроку спадщину, а також про прийняття від кредиторів спадкодавця інформації щодо їх вимог відносно неприйнятої спадщини. Оголошення містить інформацію про: померлу особу, місце, час відкриття спадщини, виявлене майно, адресу виконкому районної в місті ради, який приймає відповідні повідомлення від кредиторів.

Якщо після спливу року з часу відкриття спадщини спадкоємці не будуть виявлені, виконкоми районних у місті рад відповідно до рішення міської ради від 26 вересня 2018 року №3039 «Про затвердження Регламенту проведення процедур виявлення, взяття на облік, передачі, використання безхазяйного та відумерлого нерухомого майна у м. Кривого Розі» подають до суду заяву про визнання спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади міста Кривого Рогу.

Таким чином, повноваження щодо виявлення відумерлого майна та вжиття заходів щодо його передачі до комунальної власності міста делеговані районним у місті радам.

Зазначає, що матеріали справи не містять інформації щодо вжитих виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради заходів з визнання даного нерухомого майна відумерлою спадщиною.

Звертає увагу суду, що за відсутності доказів проведення заходів передбачених вказаним вище рішенням міської ради від 26 вересня 2018 року №3039 «Про затвердження Регламенту проведення процедур виявлення, взяття на облік, передачі, використання безхазяйного та відумерлого нерухомого майна у м. Кривого Розі», без встановлення обставин,

що підтверджують чи фактично використовується спірне майно станом на теперішній час, встановлення факту проживання осіб за адресою розташування спірного майна, довідок обслуговуючих комунальних підприємств щодо здійснення оплати за комунальні послуги, візуального обстеження майна щодо його санітарного та технічного стану, які мають суттєве значення задля встановлення фактичних обставин справи, неможливо винести законне і обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи.

Встановлення факту відсутності спадкоємців за законом та заповітом є обов`язковим під час розгляду справ про визнання спадщини відумерлою.

Матеріали справи не містять доказів та інформації щодо кола спадкоємців, які звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, відомостей щодо наявності заповітів після померлого, а відтак, зазначена інформація має істотне значення при розгляді справи.

Зазначені обставини мають значення при розгляді даного спору і встановленні фактичних обставин справи.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Частиною 11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Цивільним законодавством України не встановлено конкретного кінцевого строку для звернення спадкоємця, який прийняв спадщину, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (аналогічний правовий висновок викладено в Постанові ВП ВС від 14.12.2022 року в справі №461/12525/15ц та Постанові КЦС ВС від 27.09.2022 року в справі №199/315/21).

Окремо звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України у складі Судової палати у цивільних справах, викладену в постанові від 12.04.2017 року в справі №676/1958/16-ц відповідно до якої згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Відповідно до абз. 3 пункту 2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про

судову практику у справах про спадкування», якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (на цей час ч. 6 ст. 294 ЦПК України) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Стосовно вимог заявника про передачу у власність територіальної громади в особі Криворізької міської ради об`єкта відумерлої спадщини. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» зазначає, що у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України, суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Отже, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимога про передачу спадкового майна у власність міської ради.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченимст.175 ЦПК України.

Крім того, вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до судової практики, суд не може своїми рішеннями підміняти вирішення питань, віднесених законами України до виключної компетенції органів місцевого самоврядування, зокрема, міських рад.

Отже, виходячи з вищенаведених норм законодавства України і практики судів вищої ланки, оскільки в заяві заявник просить не лише визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 відумерлою, а передати її у власність територіальної громади м. Кривого Рогу, представлену Криворізькою міською радою, враховуючи відповідну правову позицію Суду, наголошує, що в порядку окремого провадження може бути розглянута лише вимога щодо визнання спадщини відумерлою і про передачу її територіальній громаді, проте в порядку окремого провадження суд не може вирішувати вимогу щодо передачі відумерлої спадщини саме у власність територіальної громади.

Таким чином, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитися вимоги позовного характеру. Якщо ж розглядати вимогу про визнання права власності, то має місце пред`явлення не заяви, а позову, при чому майнового характеру, оскільки процесуальним законом не передбачено розгляд заяв про визнання права власності в порядку окремого провадження.

Зважаючи на викладене, заявником обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Щодо боргового зобов`язання, яке увійшло до складу спадщини, та щодо відсутності належних та допустимих доказів надання коштів та виникнення заборгованості за кредитним договором.

Представник вважає за необхідне звернути увагу суду на той факт, що предмет іпотеки за Кредитним договором передавався в іпотеку за письмовою згодою дружини Іпотекодавця ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , викладеною у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. 03 жовтня 2008 року за реєстром №2868, що призначена для зберігання у справах нотаріуса.

Відсутність відомостей про спадкоємців у матеріалах справи є суттєвою перешкодою для її розгляду, оскільки спадкування є одним з ключових аспектів, який необхідно встановити для вирішення справи. Це може вплинути на визначення кола осіб, які мають право на майно або зобов`язання, що є предметом розгляду.

Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, на момент укладання цього Договору

заставна не видавалась.

Згідно матеріалів справи, заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складала 29226 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять шість) доларів США 21 цент, а саме:

- заборгованість за кредитом 14667,64 дол. США;

- заборгованість за відсотками 14558,57 дол. США.

Згідно листа Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09 липня 2024 року, який міститься в матеріалах справи, в архіві відділу відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Широківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Вищевказане нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 (сорок шість), квартира під номером АДРЕСА_5 та обов`язок щодо повернення кредиту увійшли до складу спадщини, після смерті ОСОБА_1 .

Прийняття такої відумерлої спадщини нерозривно пов`язане із претензіями кредиторів (у даному випадку у якості таких виступає саме заявник).

Таким чином, прийнявши спадщину, територіальна громада міста Кривого Рогу, як спадкоємець, прийме і обов`язок з погашення боргу перед кредитором, що передбачено ст. 1231 Цивільного кодексу України, що у зв`язку з чим породжує для територіальної громади міста негативні наслідки.

Звертає увагу суду, на недоведеність та відсутність належних доказів, що підтверджують факт видачі боржнику померлому ОСОБА_1 кредитних коштів, передбачених вказаним Кредитним договором №MRTG-11/S від 03 жовтня 2008 року; наявність боргового зобов`язання у відповідному розмірі.

Заявником надано до суду лише копію Кредитного договору №MRTG- 11/S від 03 жовтня 2008 року.

Заявником не надано до суду належних та допустимих доказів первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт надання заявником ОСОБА_1 передбачених Кредитним договором коштів та подальшого виникнення зазначеної заявником заборгованості.

З урахуванням викладеного у відзиві, представник заінтересованої особи просить суд відмовити АТ «СЕНС БАНК» у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи без участі.

Представник Криворізької міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить у задоволенні заяви відмовити з огляду на викладене у відзиві на заяву.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано докази.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

03 жовтня 2008 року між ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладено Договір про іпотечний кредит №MRTG-11, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 16 000 доларів США 00 центів строком на 20 років з кінцевою датою погашення 03 жовтня 2028 року. Кредитні кошти призначені для придбання квартири АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу квартири від 03 жовтня 2008 року.

Відповідно до п. 1.7 договору Позичальник ( ОСОБА_1 ) засвідчив, що його дружина згодна з укладанням цього договору та з отриманням кредиту, який отримується позичальником. На підтвердження цього дружина надала банку письмову заяву про таку згоду.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Договором про іпотечний кредит сторони цього ж дня уклали Іпотечний договір №MRTG-11/S. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

12 серпня 2022 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Згідно з листом Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві від 09 липня 2024 року, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено запис про смерть ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 вересня 2019 року право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної власності, частка власності 1/1.

Як слідує з матеріалів спадкової справи до Першої криворізької державної нотаріальної контори надійшла вимога (претензія) АТ «Сенс Банк» до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 . На підставі претензії було заведено спадкову справу. Із заявами про прийняття або про відмову від спадщини до контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 8 частини другої статті 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Стаття 294 ЦПК визначає порядок розгляду справ окремого провадження.

Так, згідно із частиною третьою вказаної норми ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Проте, положення статі 294 ЦПК не виключають обов`язку заявника довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог (статті 12, 81 ЦПК).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 296 ЦПК України).

Під спором про право розуміють перешкоди в здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів відсутній спір про право.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від14 листопада 2024 року в справі № 352/2129/23 (провадження № 61-8194св24),від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22), від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22).

Право кредитора спадкодавця на звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою прямо передбачено законом і така заява, за загальним правилом, розглядається в порядку окремого провадження. Тобто сама собою відповідна заява кредитора не свідчить про виникнення спору про право, адже в ній відсутні вимоги про стягнення боргу чи звернення стягнення на забезпечувальне майно.

Задоволення заяви кредитора спадкодавця про визнання спадщини відумерлою лише створює передумови для вирішення питання щодо задоволення майнових вимог кредитора. За таких обставин визначається правовий статус спадкового майна, яке не прийнято жодним із спадкоємцем, тобто коли відсутній відповідач за позовом кредитора про стягнення боргу чи звернення стягнення на предмет іпотеки. Передача відумерлої спадщини до органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна створює кредитору правову можливість заявляти свої вимоги.

Згідно із ст.334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ст.337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно ст.338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року в справі №408/154/19-ц (провадження №61-16397св19) вказано, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права. Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Аналіз положень статті 4, частини четвертої статті 394, статті 335 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки, отже вони мають матеріально-правову заінтересованість.

Верховний Суд зазначив, що наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

Висновок Верховного Суду у цій справі відповідає висновкам, що викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2019 року у справі №175/423/18 (провадження №61-8171св19).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження №61-3238св22) зазначено, що під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

Відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщину чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Верховний Суд зазначає, що наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2023 року в справі №198/99/15-ц (провадження №61-7049св22) вказано, що згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Визнання спадщини відумерлою прямо стосується прав та законних інтересів спадкоємців.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 07.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Мар`їнка Донецької області. З заявою про реєстрацію смерті звернулася ОСОБА_2 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 04.12.2025 р. ОСОБА_1 21 вересня 1996 року уклав шлюб з ОСОБА_3 .

За інформацією, що надана Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі від 03.12.2025 року, відсутні відомості щодо факту реєстрації актового запису про розірвання шлюбу на ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що у померлого ОСОБА_1 як на час укладання кредитного договору, на час його смерті, та на час розгляду справи наявна дружина, шлюб з якою не розірвано, та за згодою якої укладався кредитний договір.

Крім того, не дотримана одна з головних умов розгляду даної справи в порядку окремого провадження, а саме відсутність спору про право. Заінтересована особа Криворізька міська рада, категорично заперечує як проти розгляду справи в порядку окремого провадження так і проти вимог заяви про визнання справи відумерлою.

Враховуючи викладене, наявність спадкоємця (дружини померлого), яка не заявила про бажання отримати спадщину на даний час, проте не позбавлена права зробити це в майбутньому, і інтереси якої мають бути враховані судом, заперечення проти вимог (наявність протилежної думки), суд приходить до висновку про наявність спору про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження, тому є необхідність залишити заяву без розгляду та роз`яснити заінтересованим особам право подати позов на загальних підставах.

На підставі ст.ст.293, 294, 338 ЦПК України, керуючись ст.ст.2,5,10-13,258-259,265,352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», заінтересована особа: Криворізька міська рада про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 17 грудня 2025 року.

Суддя Хмельова С.М.