Справа № 603/591/25
Провадження №2-о/603/44/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оринник Н. С., звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року, виданої на ім`я « ОСОБА_2 ».

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що у липні 2022 року вона звернулась за призначенням пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України (далі ПФУ), проте їй пояснили, що страхового стажу у неї недостатньо, але можна укласти договір про добровільну участь у системі пенсійного страхування та сплатити суму єдиного внеску за необхідний період. Водночас територіальним органом ПФУ було видано заявниці розрахунок пенсії, в якому враховані усі періоди її трудової діяльності, і загальний трудовий стаж становив 21 рік 0 місяців 12 днів. Після сплати суми єдиного внеску ОСОБА_1 знову звернулась до територіального органу ПФУ у липні 2025 року з метою призначення їй пенсії за віком. Із рішення про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ у Запорізькій області № 53 від 05.08.2025 року стало відомо, що заявниці зараховано лише 6 років 11 місяців 27 днів страхового стажу, не зараховано періоди стажу згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , оскільки вказане на титульній сторінці трудової книжки по батькові « ОСОБА_3 » (російською мовою) не відповідає її паспортним даним « ОСОБА_4 ». У зв`язку з наявною розбіжністю у заявниці виникла необхідність у зверненні до суду з метою встановлення факту належності їй трудової книжки. У позасудовому порядку виправити описку немає можливості. З огляду на вказані розбіжності, які перешкоджають заявниці в призначенні пенсії за віком, просить встановити факт належності їй вищевказаної трудової книжки.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області) Николишин І. І. надіслала на адресу суду заперечення щодо заяви ОСОБА_1 , в яких зазначає, що заявниця надала недостатньо доказів на підтвердження належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року, а встановлення вищевказаного факту пов`язане з вирішенням спору про право на пенсію. З огляду на наведені обставини, вважають, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

У відповіді на вказані письмові заперечення представник заявниці адвокат Оринник Н. С. зазначає, що ОСОБА_1 зверталася за місцем роботи з проханням усунути недоліки трудової книжки, правильно вказавши її анкетні дані. Роботодавець виконав вимоги п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року, та вніс відповідні зміни, проте під час звернення особи із заявою про призначення пенсії уповноважений орган не взяв це до уваги та відмовив їй у призначенні пенсії. Також зазначає, що до заяви долучені копії довідок із деяких підприємств, де працювала заявниця. Зазначені у них відомості про дати та номери наказів співпадають із відомостями у її трудовій книжці. Щодо спору про право, про який заявляє ГУ ПФУ у Тернопільській області, вважає, що заінтересована особа невірно трактує вказане поняття, оскільки у цій справі підлягає доведенню факт належності документа (трудової книжки) ОСОБА_1 , а не саме право заявниці на пенсію. Після підтвердження факту належності документу заявниці уповноважений орган матиме дискреційні повноваження щодо призначення пенсії останній. У цій справі жодного обов`язку щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в ГУ ПФУ не виникає. На підставі наведеного вважає, що заперечення ГУ ПФУ у Тернопільській області є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Оринник Н. С. в судове засідання не з`явилися, проте адвокат Оринник Н. С. подала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не забезпечили явку представника в судове засідання, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області) Николишин І. І. подала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Суд встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.06.1962 року ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобідка Горішня Монастириського району Тернопільської області. Її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

25.11.1979 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області від 25.09.2007 року. Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , виданому Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області 29.11.1999 року, заявниця зазначена як ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_11 ).

ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та присвоєно їй реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , що підтверджується карткою платника податків заявниці від 27.07.2009 року.

Трудова книжка серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року заповнена російською мовою та заведена на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас на звороті титульної сторінки трудової книжки наявний запис директора фабрики «Смерічка» ЛТД Лісовича Л. М. про те, що згідно свідоцтва про народження, виданого 28.06.1962 року серії НОМЕР_2 , по батькові « ОСОБА_12 ».

Як видно зі змісту цієї трудової книжки остання 04.02.1987 року була прийнята на роботу учнем настильщиком у розкрійний цех Монастириського швейного об`єднання (наказ № 13-к від 04.02.1987 року), з якої звільнена 11.09.1989 року на підставі наказу № 130-к від 20.09.1989 року (записи № 9, 13). Водночас наявний запис про те, що Монастириське швейне об`єднання перейменоване на фабрику «Смерічка» з 01.01.1989 року згідно з наказом № 1 від 03.01.1989 року.

Згідно з довідкою № 35 від 11.07.2022 року, виданою директором фабрики «Смерічка» ЛТД, ОСОБА_1 була прийнята учнем настильщика у Монастириське швейне об`єднання 04.02.1987 року (наказ № 13-к від 04.02.1987 року) і звільнена з роботи 11.09.1989 року (наказ № 130-к від 20.09.1989 року).

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року наявний запис про прийняття ОСОБА_1 20.09.1989 року в колгосп ім. Гагаріна в цех допоміжних промислів і звільнення з вказаної роботи 22.05.1990 року (записи № 14, 15).

Згідно з довідкою Монастириської міської ради № 65 від 10.06.2025 року ОСОБА_1 перебувала членом колгоспу ім. Гагаріна у період з 20.09.1989 року по 22.05.1990 року.

Рішенням № 53 від 05.08.2025 року начальника відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Кохан Вірі Ілярівні відмовлено в призначенні пенсії за віком, а також повідомлено про те, що страховий стаж заявниці складає 6 років 11 місяців 27 днів, до страхового стажу не враховано, серед іншого, періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_3 », що не відповідає паспортним даним заявниці.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 . До заяви долучено також розрахунок Бучацького об`єднаного управління ПФУ від 25.07.2022 року, рішення № 53, згідно з яким страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 0 місяців 12 днів. Проте вказаний розрахунок не містить підписів посадових осіб територіального органу ПФУ.

Отже, судом встановлено невідповідність по батькові заявниці (« ОСОБА_3 »), що зазначене в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року, її по батькові, вказаному в паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 (« ОСОБА_4 »). З огляду на вказані розбіжності у заявниці виникла необхідність у встановлені факту належності їй вищевказаної трудової книжки, що потрібно для реалізації права на пенсійне забезпечення останньої.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом абз. 2 п. 12 вказаної постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, трудової книжки або іншого документа про трудовий стаж.

Згідно з п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають підставу зробити висновок про те, що по батькові заявниці, зазначене в трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.07.1979 року, не збігається з її по батькові, вказаним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 . Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить забезпечення реалізації законних прав заявниці, зокрема, права на пенсійне забезпечення, а тому заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Щодо доводів представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладених у письмових запереченнях, суд зазначає, що у цій справі встановлюється лише факт належності заявниці трудової книжки, в якій неправильно вказано її по батькові. ОСОБА_1 у своїх вимогах не ставить питання про визначення розміру пенсії, а лише просить визнати належність їй вказаного документа, в якому є певні неточності. З огляду на наведене суд вважає необґрунтованими і відхиляє доводи представника заінтересованої особи про те, що встановлення вказаного факту пов`язане з вирішенням спору про право, оскільки, на переконання суду, такий спір у цьому випадку відсутній.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 року, виданої на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: просп. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, .

Головуючий суддя І. М. Галіян