Провадження № 2-др/359/71/2025
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву представника заявника адвоката Ковальчук Надії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява, якою представник заявника адвокат Ковальчук Н.О. просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

06 жовтня 2025 року судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 17 вересня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Також, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

24 жовтня 2025 року від представника заявника адвоката Ковальчук Н.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, якою просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в загальному розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження витрат представником заявника надано копію договору про надання правничої допомоги №б/н від 04.09.2025 року, акт про надану правову допомогу до договору про надання правничої допомоги №б/н від 04.09.2025 року,

10 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника боржника адвоката Красовського В.В. надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких представник боржника просив відмовити в ухваленні додаткового рішення та стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши подану заяву представника заявника та заперечення представника боржника на вказану заяву, а також матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення(ст. 270 ЦПК України).

Як регламентовано ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/18 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України) сформував правову позицію про те, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року за № 14 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Суддя зазначає, що за положеннями ст.167 ЦПК України розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника.

Витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат, як передбачено ст.133 ЦПК України. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч.2 ст.137 ЦПК України).

Згідно положень ч.5, 6 ст.137 ЦПК України саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Верховний Суд у постанові Великої Палати від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 604/424/23 виснував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На відміну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України «Про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу не є фіксованим. Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно правил ст.137 ЦПК України вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. З огляду на таке при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, питання щодо стягнення судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу адвоката, не є безспірним, також і з огляду на наявність у боржника права оспорювати суму заявлених стягувачем витрат на правничу допомогу. Водночас, принципом розгляду справи в наказному провадженні є суто безспірне вирішення справи, а тому підстави для розподілу судових витрат, а саме правничої допомоги, у даному випадку - відсутні.

З огляду на вказане, суд прийшов висновку, що заява представника заявника адвоката Ковальчук Н.О. не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника адвоката Ковальчук Надії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яковлєва Л.В.