Справа № 444/3414/23 Головуючий у 1 інстанції Зеліско Р. Й.
Провадження № 22-ц/811/603/25 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Хоцяновича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 09.09.2024 року про зменшення розміру позовних вимог, просила: стягнути з приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПрАТ «НАСК «Оранта»), як із страховика забезпеченого транспортного засобу, страхове відшкодування в розмірі 7928 грн. 37 коп., а з ОСОБА_1 , як з винної в дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП) особи, майнову шкоду в розмірі 175189 грн. 92 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а також понесені нею судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 04.01.2022 року, о 18:50, на 498 км + 450 м автодороги «Київ Чоп», в с. Новий Милятин сталася ДТП, за участю транспортного засобу марки «Audi A8», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої обидва транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Вина ОСОБА_1 у вказаній ДТП встановлена постановою Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2023 року у справі №444/83/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а справу закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Audi A8», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 130000 грн., яка 22.02.2023 року виплатила позивачці страхове відшкодування в розмірі 122071 грн. 63 коп.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-24/13254-АВ від 25.07.2024 року за результатами проведення призначеної в даній справі судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП, становить 305189 грн. 92 коп., без урахування ПДВ; вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без урахування ПДВ (вартість матеріального збитку) становить 156521 грн. 80 коп.

Відтак, враховуючи часткову виплату страхового відшкодування на користь позивачки, з ПрАТ «НАСК «Оранта» необхідно стягнути суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 7928 грн. 37 коп. в межах ліміту відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу (130000 грн. 122071 грн. 63 коп. = 7928 грн. 37 коп.).

Різниця між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_3 , та страховим відшкодуванням, яку належить стягнути з ОСОБА_1 , як з винної в ДТП особи, становить 175189 грн. 92 коп. (305189 грн. 92 коп. 130000 грн. = 175189 грн. 92 коп.).

Окрім цього, позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням належного їй майна.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «НАСК «Оранта» у користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.01.2022 року, в сумі 7928 грн. 37 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 : матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.01.2022 року, в сумі 175189 грн. 92 коп.; моральну (немайнову) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.01.2022 року, в сумі 2000 грн.; витрати за сплату судового збору в сумі 2119 грн.; витрати на складення звіту №0514-VV від 21.01.2023 року в сумі 3700 грн.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просив рішення в частині стягнення з нього моральної шкоди, витрат на сплату судового збору та витрат на складення звіту №0514-VV від 21.01.2023 року скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог, а в частині стягнення з нього майнової шкоди рішення суду змінити, зменшивши розмір належних до стягнення з нього коштів у якості матеріального відшкодування до 26521 грн. 80 коп., в решті рішення суду залишити без змін.

10.11.2025 року позивач ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Васечка Ю.А., подала до апеляційного суду письмову заяву про відмову від позову в частині позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_1 , та закриття провадження у справі на цій підставі у вказаній частині, покликаючись на мирне врегулювання спору між даними сторонами.

11.11.2025 року відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Білика П.Б. подав до апеляційного суду заяву, в якій просив, з урахуванням заяви позивача, провадження в даній справі у відповідній частині закрити, судове рішення в частині вимог до ОСОБА_1 визнати нечинним, розгляд справи провести у відсутності їхньої сторони.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.11.2025 року, є дата складення повного судового рішення 17.11.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За загальним положенням, яке міститься в частині першій статті 206 ЦПК України, також передбачено, що позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію, незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною третьою статті 206, пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною другою статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене та вимоги статті 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства розгляд цивільної справи не інакше як за зверненням особи, та подану позивачем письмову заяву про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови позивача від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст.206, 367, 373, 381, 389 ЦПК України, суд

постановив:

прийняти відмову ОСОБА_2 від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2025 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.01.2022 року, в сумі 175189 гривень 92 копійок, моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.01.2022 року, в сумі 2000 гривень, витрат за сплату судового збору в сумі 2119 гривень, витрат на складення звіту №0514-VV від 21.01.2023 року в сумі 3700 гривень, визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 17 листопада 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич