Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівному заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну внаслідок ДТП, а також моральної шкоди , -
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 02.06.2025 подали до суд заяву про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну внаслідок ДТП, а також моральної шкоди .
Просили вирішити питання про всі судові витрати які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень ЦПК України.
Свої вимоги обґрунтував наступними доводами.
26.04.2021 між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ПАРЧУК | правничі послуги» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги.
Сторони у справі були повідомлені про дату розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, проте не з`явилися.
До позовної заяви не долучено, жодних Актів наданих послуг та Додаткових угод на підтвердження визначення обсягів та вартості наданих послуг між Позивачем ОСОБА_1 та представником Позивача Парчук С.В. та фактичне понесення Позивачем таких витрат. Позивачі не надали жодних належних достовірних доказів фактичного підтвердження сплати на користь Адвокатського БЮРО «ПАРЧУК» будь-яких гонорарів з призначенням платежу, реквізитами, що обов`язково мають бути зазначені в первинних бухгалтерських документах згідно ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Постанови Правління НБУ № 148 від 29.12.2017 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні». Вважають , що заява про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами виконання та надання адвокатом правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 21.02.2025. в т.ч. адвокатом Оніщук Валерієм Петровичем слід залишити без розгляду, адже такі докази подані поза процесуальним строком, визначеним ст. 141, 246 ЦПК України. Згідно поданих до суду 06.06.2025 заперечень представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Павлюком М.Г. , просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розподіл судових витрат. Вказує на те, що дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, приходимо до висновку, що розмір витрат позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сплачені адвокатам, які здійснювали представництво позивачів, не є співмірним із складністю справи та фактично виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2025, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 25.11.2025р., позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну внаслідок ДТП, а також моральної шкоди, задоволено частково. Ухвалено: Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» на користь ОСОБА_1 матеріальну (майнову) шкоду, заподіяну майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 51 361 (п`ятдесят одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 32 коп., інфляційні втрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, в розмірі 8 238 (вісім тисяч двісті тридцять вісім) грн. 68 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, в розмірі 3 087 (три тисячі вісімдесят сім) грн. 21 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 4971 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят одна )грн. 70 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 4971 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят одна )грн. 70 коп. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 626 (шістсот двадцять шість ) грн. 87 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 49(сорок дев`ять) грн. 72 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 49 (сорок дев`ять ) грн. 72 коп. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. При вирішенні вимог позивачів щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Рішенням суду позов задоволений частково , даний спір є малозначним, існує стала судова практика з даних правовідносин, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. З долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, аналітичну роботу, підшуковування судової практики, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. Позивачем всупереч вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України не було подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні справи суд враховує правові висновки, які містяться в Постанові Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23.
133. Судові витрати складають судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
134. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
135. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
136. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).
137. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
138. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
139. У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
140. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
141. Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
142. Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
143. У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
144. Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
145. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують
з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
146. Велика Палата Верховного Суду врахувала, що ОСОБА_1 не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, доводів щодо неспівмірності витрат не заявляв.
147. Як зазначалося, правнича допомога, надана ОСОБА_2 в суді касаційної інстанції, полягала виключно в підготовці відзиву на касаційну скаргу. Гонорар адвоката становить 5 000,00 грн.
148. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
149. Врахувавши конкретні обставини цієї справи, Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа - відзиву на касаційну скаргу, зміст якого частково дублює зміст відзивів на позовну заяву та апеляційну скаргу, за підготовку яких суди першої та апеляційної інстанцій стягнули з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відповідне відшкодування, а тому заявлений відповідачем розмір судових витрат, понесених в суді касаційної інстанції, підлягає зменшенню до 3 000,00 грн.»
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.12, 81, 141,263-268, 270, 273,354, 355 ЦПК України, суд, - в и р і ш и в:
Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" витрати на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну внаслідок ДТП, а також моральної шкоди, в розмірі 6268 (шість тисяч двісті шістдесят вісім ) грн. 70 коп.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивачка: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Позивач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст додаткового рішення виготовлено 04.12.2025

Суддя О.В.Панас