КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/431/25
УХВАЛА

16.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Литвиненко Дмитра Олександровича про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання колишньої непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2025 року до Київського районного суду міста Одеси через засоби поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання колишньої непрацездатної дружини, в якій позивачка просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти утримання колишньої непрацездатної дружини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи стягнення з дня подання позову та по час інвалідності ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.11.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.

25.11.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Литвиненко Дмитра Олександровича надійшло клопотання про витребування доказів за вх. №84744/25 від 25.11.2025 року, в якому представник просить суд витребувати з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13), розширений витяг щодо правочинів вчинених ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) починаючи з 14.09.2022 по день виконання ухвали суду.

В обґрунтування клопотання, представник відповідача зазначив, що позивачкою не надано суду інформації стосовно відчуження у 2022 році нерухомого майна, яке було набуто під час шлюбу за спільні кошти із ОСОБА_1 та яке ОСОБА_1 заради спільного з позивачем інтересу, щодо дитини, відмовився від будь-яких майнових та фінансових претензій до своєї колишньої дружини (нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Андросовим Є.О. від 14 вересня 2022 року за номером 983), на наступне майно: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,0512 га, кадастровий номер: :02:000:0803 за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідком чого, сторона відповідача вважає за необхідне витребувати відповідні докази.

У судовому засіданні 11.12.2025 року представник відповідача Литвиненко Д.О. клопотання підтримав та просив суд задовольнити, додатково зазначивши, що повний витяг необхідний для підтвердження вартості продажу відповідного майна.

Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання з посиланням на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши подане до суду клопотання та оглянувши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву у судовому засіданні до 16.12.2025 року о 13 год. 15 хв. для його ухвалення і проголошення.

Дослідивши подане до суду клопотання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч.1-4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом встановлено, що до зазначеного клопотання відповідачем в порушення вимог ст. 84 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження того, що у заявника є труднощі в самостійному отриманні заявлених до витребування доказів та взагалі доказів, що ним вживались заходи для отримання цих доказів.

Крім того, суд зазначає, що умови, підстави та процедуру надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) про зареєстровані речові права, обтяження речових прав та про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав (далі - користувачі інформації), права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури, врегульовано Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 599), пунктом 5 якого передбачено, що інформація з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права, обтяження речових прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, наявні в Державному реєстрі прав, а також відповідні відомості з його невід`ємної архівної складової частини або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, обтяжень речових прав. За бажанням особи інформація з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, крім відомостей, передбачених абзацом першим цього пункту, може додатково містити відомості про набуття, зміну і припинення речових прав, обтяжень речових прав, а також про внесені зміни до відповідних відомостей Державного реєстру прав та його невід`ємної архівної складової частини у хронологічному порядку. За зазначеними особою параметрами пошуку щодо майна надаються відомості про зареєстровані речові права, обтяження речових прав щодо такого майна. Після ознайомлення з відповідним переліком особа може отримати окремо щодо кожного майна, зазначеного в ньому, інформацію з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права, обтяження речових права бо інформацію з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права, обтяження речових прав в цілому щодо суб`єкта речового права, обтяження речового права.

Пунктами 10-13 вказаного Порядку врегульовано, що для отримання інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі особа, яка бажає отримати таку інформацію, звертається до будь-якого надавача інформації з Державного реєстру прав. Надавач інформації з Державного реєстру прав встановлює особу, що звернулася за отриманням інформації з Державного реєстру прав, на підставі передбаченого Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус документа, який посвідчує таку особу, відомості про що вносяться до Державного реєстру прав. У разі коли такою особою є іноземець, документом, що посвідчує його особу, є паспортний документ іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця. Надавач інформації з Державного реєстру прав обов`язково повинен повідомити особі, що звернулася за отриманням інформації з Державного реєстру прав, повний розмір адміністративного збору за надання відповідної інформації. Надання інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі здійснюється надавачем інформації з Державного реєстру прав шляхом формування інформації з Державного реєстру прав залежно від зазначених особою, що звернулася за її отриманням, параметрів пошуку для її подальшого друку та видачі такій особі. Наданню інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі передує справляння в повному обсязі адміністративного збору.

Пунктом 16 вказаного Порядку також врегульовано надання інформації з Державного реєстру прав в електронній формі здійснюється автоматично програмними засобами ведення Реєстру шляхом формування та завантаження інформації з Державного реєстру прав залежно від зазначених особою, що звернулася за її отриманням, параметрів пошуку для її подальшого використання, у тому числі друку.

Отже, сторона відповідача не була позбавлена можливості самостійно замовити та отримати заявлену до витребувану інформацію, у порядку передбаченому законодавством.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За наслідком чого, суд вважає подане до суду клопотання необґрунтованим та не підлягаючим до задоволення.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Литвиненко Дмитра Олександровича клопотання про витребування доказів за вх. №84744/25 від 25.11.2025 року по цивільній справі №947/42792/25 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий Л. В. Калініченко