У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"15" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14.10.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого судового засідання.

03.12.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_3 , у якій остання повідомила про смерть відповідача ОСОБА_2 та просила суд закрити провадження у справі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Вивчивши заяву та долучені до неї документи, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №82222307 від 15.08.2025, виданим приватним нотаріусом Щадко О.І. убачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У відповідності до норм ст.ст. 46, ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

При цьому суд повинен би був зупинити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до залучення до участі у справі спадкоємців.

Разом з тим, це не може бути застосоване в даному випадку, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво. Таким чином, з наведеного вбачається, що дана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі. Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи убачається, що на момент відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 , значилася померлою, її цивільна правоздатність і дієздатність припинились її смертю до відкриття провадження у справі, утім суд був позбавлений можливості встановити факт смерті ОСОБА_2 під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

За вказаних обставин, подальший розгляд даної цивільної справи за відсутності у відповідача ОСОБА_2 цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення даного цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі підлягає закриттю.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 27, 46-48, 55, 251, 255, 260, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 15.12.2025.

Суддя: