КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , поданою адвокатом Кучеренком Олександром Ігоровичем, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О., дата складення повної ухвали не зазначена,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

1. Короткий виклад обставин справи.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року у справі №360/164/14-ц, яке набрало законної сили 01 квітня 2014 року, за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 визнано право власності на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0009, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та земельну ділянку площею 0,119 га, кадастровий номер :03:001:0020, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Однак при зверненні до органів Держгеокадастру та державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності на зазначені земельні ділянки виявилось, що через дублювання кадастрових номерів у Державному земельному кадастрі земельні ділянки обліковуються за новими кадастровими номерами: :03:001:0058 (замість :03:001:0009) та :03:001:0059 (замість :03:001:0020). Цей факт підтверджується листами Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № Г-1443/0-1723/6-25 від 02 травня 2025 року, № Г-1444/0-1724/6-25 від 02 травня 2025 року, № Г-1444/1-2207/6-25 від 05 червня 2025 року, а також витягами з Державного земельного кадастру від 06 березня 2025 року та 13 березня 2025 року.

Разом з тим, Бородянська селищна рада листом №2464/13 від 21 травня 2025 року повідомила, що не може встановити факт тотожності земельних ділянок, зазначених у судовому рішенні, земельним ділянкам із новими кадастровими номерами, що унеможливлює проведення державної реєстрації права власності заявника на них у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказує, що встановлення факту тотожності земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0009 та :03:001:0020 земельним ділянкам з кадастровими номерами :03:001:0058 та :03:001:0059 відповідно має безпосереднє юридичне значення, оскільки дасть змогу провести державну реєстрацію права власності на них на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року.

Мотивуючи наведеним, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, тотожність земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1 площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :03:001:0009; площею 0,119 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0020, право власності на які визнано за ОСОБА_1 рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року у справі № 360/164/14-ц, яке набрало законної сили 01 квітня 2014 року, відповідно земельним ділянкам площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :03:001:0058 та площею 0,119 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:001:0059.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року у відкритті провадження відмовлено.

Відмовивши у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зробив висновок про наявний у справі спір про право, оскільки встановлення факту тотожності земельних ділянок з різними кадастровими номерами фактично є спробою вирішити питання щодо ідентифікації об`єкта права власності у зв`язку із наявними розбіжностями в Державному земельному кадастрі.

Суд зазначив, що розбіжності та неможливість реалізувати вже визнане судом право власності через них свідчать про наявність невирішеного питання, яке за своєю суттю є спором про право.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Кучеренко О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість оскаржуваної ухвали та помилковість висновків суду першої інстанції.

Вказує, що необхідність встановлення юридичного факту обґрунтована тим, що право власності на земельні ділянки вже підтверджене судовим рішенням, однак через технічне дублювання кадастрових номерів у Державному земельному кадастрі неможливо здійснити державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана ситуація виникла внаслідок того, що після набрання законної сили рішенням Бородянського районного суду заявник своєчасно не звернувся до відповідних органів для державної реєстрації, у зв`язку з чим Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області земельні ділянки були обліковані під новими кадастровими номерами, що призвело до їх дублювання.

Факт тотожності підтверджується листами Головного управління Держгеокадастру №Г-1443/0-1723/6-25 від 02 травня 2025 року, № Г-1444/0-1724/6-25 від 02 травня 2025 року, витягами з Державного земельного кадастру № НВ-025 від 06 березня 2025 року, № НВ-025 від 13 березня 2025 року, а також листом № Г-1444/1-2207/6-25 від 05 червня 2025 року. Таким чином, кадастрові номери :03:001:0009 та :03:001:0020, а також :03:001:0058 та :03:001:0059 присвоєні одним і тим самим земельним ділянкам.

Звертає увагу, що право власності на земельні ділянки вже було встановлено рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року у справі №360/164/14-ц. У тій справі відповідачем була Качалівська сільська рада Бородянського району Київської області, правонаступником якої є Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області.

У листі останньої №2464/13 від 21 травня 2025 року відсутні будь-які заперечення щодо права власності заявника, зазначено лише, що селищна рада не має можливості встановити факт тотожності ділянок через відсутність інформації в кадастрі про перехід права власності, хоча відповідні дані підтверджені Держгеокадастром.

Отже, на переконання скаржника, встановлення факту тотожності земельних ділянок не пов`язане з вирішенням спору про право, а є виключно наслідком технічного дублювання кадастрових номерів, що перешкоджає державній реєстрації права власності. Висновок суду першої інстанції про наявність спору про право є помилковим, а відмова у відкритті провадження безпідставною.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні адвокат Кучеренко О.І. який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомляв.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Кучеренка О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що позивач звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме тотожність земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1 площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :03:001:0009; площею 0,119 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0020, право власності на які визнано за ОСОБА_1 рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року у справі № 360/164/14-ц, яке набрало законної сили 01 квітня 2014 року, відповідно земельним ділянкам площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :03:001:0058 та площею 0,119 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:001:0059 (а.с. 2-6).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на розташовані в АДРЕСА_1 земельні ділянки: площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :03:001:0009; площею 0,119 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0020 (а.с. 11).

Згідно даних листа Бородянської селищної ради №2464/13 від 21 травня 2025 року убачається, що селищна рада повідомила, що за рішенням суду ОСОБА_1 набув у власність земельні ділянки, але не звернувся до реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції та не зареєстрував право власності (згідно законодавства з 01 січня 2013 року по 2015 рік реєстраційними службами видавались свідоцтва про право власності на земельні ділянки замість державних актів ). Як наслідок інформація про нього, як власника, та підстави набуття земельних ділянок у власність в Державному земельному кадастрі відсутня. У зв`язку із неможливістю встановити факт тотожності земельних ділянок кадастровий номер :03:001:0058 та :03:001:0059 земельним ділянкам кадастровий номер :03:001:0009 та :03:001:0020 зазначеним в рішенні Бородянського районного суду №360/164/14-ц від 25.02.2014 року, встановити перехід прав від особи, відомості про яку повинні міститися в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права провести державну реєстрацію права власності на земельні ділянки кадастровий номер :03:001:0059 та :03:001:0058 на підставі рішення суду неможливо (а.с. 26-27).

Згідно даних листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №Г-1444/1-2207/6-25 від 05 червня 2025 року убачається, що відповідно до інформації Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин та згідно з даними автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру «Національна кадастрова система» у зв`язку з дублюванням кадастрових номерів:

земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0020, площею 0,1190 га, для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_1 (на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області №360/164/14-ц від 25.02.2014 року), зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:001:0059;

земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0009, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в приватній власності гр. ОСОБА_1 (на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області №360/164/14-ц від 25.02.2014 року), зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:001:0058 (а.с. 28).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах 1 та 2 статті 315 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК України).

Згідно зі статтею 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 2 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснив, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ? ні.

Окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Кадастровий номер земельної ділянки ? це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування (Закон України «Про Державний земельний кадастр»).

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

Статтею 202 Земельного кодексу України у редакції, що набула чинності з 01.01.2013, визначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, окрім іншого, за заявою органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

При цьому, відповідно до приписів абзацу першого пункту 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель /тобто до 01.01.2013 - прим./, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Листом №Г-1444/1-2207/6-25 від 05 червня 2025 року Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області підтвердило, що згідно з даними автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру «Національна кадастрова система» у зв`язку з дублюванням кадастрових номерів:

земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0020, площею 0,1190 га, для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_1 (на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області №360/164/14-ц від 25.02.2014 року), зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:001:0059;

земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0009, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в приватній власності гр. ОСОБА_1 (на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області №360/164/14-ц від 25.02.2014 року), зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:001:0058 (а.с. 28).

Тобто, при перенесенні відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку відбулось дублювання кадастрового номеру земельної ділянки, що перешкоджає оформленню спадкового майна.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, не мотивував, з ким у майбутньому може виникнути спір про право та не обґрунтував підстави висновку про існування спору про право, формально пославшись на існування спору про право.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що висновки суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасними.

Отже, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кучеренком Олександром Ігоровичем, задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2025 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене ( вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 11 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова