Провадження № 2-др/752/118/25
03.06.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Моркотун О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Красіловського Володимира Степановича та заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вербицького Ярослава Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та визнання права власності на 1/2 частину квартири, -
рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,9 кв.метрів, житловою площею 35,5 кв.метрів. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 6165,00 грн. (а.с. 201 т.2)

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Красіловський В.С. звернувся у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить поновити строк на продання відповідної заяви та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов"язані зі сплатою судового збору та правничою допомогою адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Вербицький Я.В. також звернувся у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 250 грн. витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шельчук Т.С. підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення. Просила залишити без розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, як таку, що подана з порушенням строку.

Вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шельчук Т.С. та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Поновлення процесуального строку визначено ст. 127 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Правничу допомогу позивачу надавав адвокат Красіловський В.С. на підставі договору №35/24 про надання правової допомоги від 27 травня 2024 року, укладеного з ОСОБА_1 ; акту приймання-передачі наданих послуг від 20 травня 2025 року, відповідно до умов якого клієнт сплатив адвокату гонорар у розмірі, що становить 144 050 грн., що підтверджується фільтрованою випискою АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.05.2024 року по 20.05.2024 року. (а.с. 13 т.1)

Клопотання про поновлення строку, обгрунтоване тим, що станом на 21.05.2025 року позивачка та представник позивачки не отримали копію тексту рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження №61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Разом з цим, ретельний аналіз частини 8 статті 141 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що заявник мав подати відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення Голосіївським районним судом м. Києва від 13 травня 2025 року, тобто не пізніше 19 травня 2025 року.

Проте заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано 21 травня 2025 року через систему Електронний суд, що у відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України є підставою для залишення її без розгляду.

Правничу допомогу відповідачу ОСОБА_2 надавав адвокат Вербицький Я.В. на підставі договору №11/11-24 про надання правничої допомоги від 11.11.2024 року (а.с. 216 т.2), кошторису правничої допомоги, договору про залучення адвокатів до виконання догвору про надання правничої допомоги від11.11.2024 року, актів наання послуг та рахунків (а.с. 216 т.2), відповідно до яких клієнт сплатив адвокату гонорар у розмірі, що становить 30 250,00 грн.

Суд враховує той факт, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про співмірність розміру витрат на правничу допомогу, визначену заявником.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Красіловського Володимира Степановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та визнання права власності на 1/2 частину квартири - залишити без розгляду.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вербицького Ярослава Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та визнання права власності на 1/2 частину квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 10 083,33 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2025 року.

Суддя: