Провадження №2-п/522/155/25
УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа №522/15046/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між учасниками справи розірвано.

07 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25, у якій заявник просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 та призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 залишено без руху, надано 10-ти денний строк для усунення недоліків заяви, що визначені в ухвалі.

18 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

Разом із заявою до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Клопотання мотивовано тим, що повний текст рішення не вручався, що унеможливило своєчасне подання заяви. Вказує, що з моменту ухвалення рішення він перебуває на військовій службі.

Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25. Прийнто до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25. Засідання по справі призначено на 01 грудня 2025 року.

Судове засідання, призначене на 01 грудня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 08 грудня 2025 року.

У судове засідання, призначене на 08 грудня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

08 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Заява мотивована тим, що він не може з`явитися у судове засідання оскільки перебуває на військовій службі та виконує бойове завдання. З огляду на характер служби, його вибування з місця виконання завдання є неможливим та не залежить від його волі, а тому, його неявка є вимушеною та має поважний характер. Більше того, заявник вказує про те, що він бажає зберегти сім`ю та вважає за можливе продовжити сімейні відносини.

Так, у ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Зазначена стаття передбачає вичерпний перелік підстав, у зв`язку з якими допускається відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У постанові КЦС ВС від 10.01.2024 у справі № 760/8817/21 вказано, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Верховний Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи як під час розгляду справи по суті, так і під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Зазначене свідчить про те, що дії ОСОБА_1 спрямовані виключно на затягування строків розгляду справи.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Проте, суд не вбачає існування підстав, які б впливали на розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 у судовому засіданні, призначеному на 08 грудня 2025 року.

Більше того, відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи відсутні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначено, що «Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дотримання судами процесуального законодавства при перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети - сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя та забезпечення сторонам доступу до правосуддя.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року по справі № 214/5505/16, за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої з пропуском установленого процесуальним законом строку, суд першої інстанції може прийняти лише одне з передбачених у ч. 3 статті 287 ЦПК рішень, а саме залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заява про перегляд заочного рішення мотивована тим, що рішення по справі ухвалено без його належного залучення до участі у справі.

Зазначене не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Провадження у справ відкрито 10 липня 2025 року.

Будучи обізнаним про відкриття провадження у справі, 01 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив відкласти розгляд справи та надати час для примирення. У заяві ОСОБА_1 особисто вказав, що він викликаний як відповідач по справі на 02 вересня 2025 року о 13 годині 00 хвилин (а.с.20).

У зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання, призначене на 02 вересня 2025 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та відкладення розгляд справи на 30 вересня 2025 року.

Повістка на 30 вересня 2025 року була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача листом із рекомендованим повідомленням про вручення, який повернувся до суду із відміткою: закінчення встановленого терміну зберігання.

Про обізнаність відповідача із датою, часом та місцем судового засідання свідчить заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та надання часу для примирення від 29 вересня 2025 року, яка була залишена без задоволення ухвалою суду від 30 вересня 2025 року.

Відповідачем не заперечується той факт, що він був обізнаним про дату, час та місце судового розгляду в заяві про перегляд заочного рішення. Навпаки, останній у заяві про перегляд заочного рішення зазначає про те, що він звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи та надання часу для примирення.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

У заяві заявник також зазначає про те, що суд ухвалюючи заочне рішення не з`ясував фактичні шлюбні відносини, зокрема, те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, бажає зберегти шлюб та надати строк для примирення.

З приводу цього, суд зауважує, що вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходив з того, що представником позивача двічі подавалася заява, у якій він та позивачка підтримували заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Так, 02 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача адвоката Колоса Володимира Михайловича, у якому заявник просив здійснити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачки. Вказав, що заявлені позовні вимоги підтримуємо у повному обсязі і просять їх задовольнити

Також, 30 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача адвоката Колоса Володимира Михайловича, у якому заявник просив здійснити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачки. Вказав, що заявлені позовні вимоги підтримуємо у повному обсязі і просять їх задовольнити.

Згідно Постанови КЦС ВС від 11.11.2020 у справі № 369/7035/18, за змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Зазначене на думку суду свідчить про те, що позивачка не бажала перебувати у зареєстрованому шлюбі, а відмова у задоволенні позову порушувала б принцип вільної згоди чоловіка та жінки на шлюб.

Тому, враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, будь-яких істотних обставин, які б мали значення для правильного вирішення спору не навів, беручи до увагу той факт, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а примушування до шлюбу заборонено законом, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 196, 274, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 грудня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.