Справа № 490/6958/25
н/п 2/490/4059/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитнимм договорами у загальному розмірі 47573,49 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05.07.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду №С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та надавши кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 договору.

Крім того, 29.10.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено угоду №С-300-80 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_2 та надавши кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2 договору.

Також, 29.10.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Р24.00300.005876102. Відповідно до умов кредиту, банк надає позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 12421,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною.

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договорами №С-001-0 від 05.07.2019 року, №С-300-80 від 29.10.2019 року, №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року.

В подальшому 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №22/12-2023, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договорами №С-001-0 від 05.07.2019 року, №С-300-80 від 29.10.2019 року, №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року.

Свої зобов`язання жодному з кредиторів відповідачка належним чином не виконала, в зв`язку з чим станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 47573,49 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором №С-001-0 від 05.07.2019 року у розмірі 14075,94 грн (4956,39 грн заборгованість за основним боргом, 9119,55 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками), за кредитним договором №С-300-80 від 29.10.2019 року у розмірі 12534,21 грн (5000,00 грн заборгованість за основним боргом, 7534,21 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками), за кредитним договором №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року у розмірі 20963,34 грн (10161,00 грн заборгованість за основним боргом, 4644,13 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 6158,21 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

26.08.2025 року матеріали справи передано судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 28.08.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 28.08.2025 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду 19.09.2025 року та 08.12.2025 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідачки про час розгляду справи суд вважає належним.

Тобто, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про наявність справи у суді та виклик до суду, але відповідачка, яка повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім іншого, також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади Українита телефонограмою, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

05.07.2019 року ПАТ «Ідея Банк» та відповідачка уклали Угоду №С-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування. Відповідно до договору ПАТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит шляхом відкриття поточного рахунку та встановлення кредитної лінії з максимальним лімітом у 200000,00 грн та на момент встановлення кредитної лінії з лімітом у 5000,00 грн, а відповідачка зобов`язалась вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 24% річних від суми залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 05.07.2019 року по 19.12.2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 19.12.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором №С-001-0, укладеним між його сторонами 05.07.2019 року, у розмірі 14075,94 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 4956,39 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9119,55 грн.

Крім того, 29.10.2019 року ПАТ «Ідея Банк» та відповідачка уклали Угоду №С-300-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування. Відповідно до договору ПАТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит шляхом відкриття поточного рахунку та встановлення кредитної лінії з максимальним лімітом у 200000,00 грн та на момент встановлення кредитної лінії з лімітом у 5000,00 грн, а відповідачка зобов`язалась вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 48% річних від суми залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 29.10.2019 року по 19.12.2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 19.12.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором №С-300-0, укладеним між його сторонами 29.10.2019 року, у розмірі 12534,21 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 5000,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7534,21 грн.

Крім того, 29.10.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Р24.00300.005876102, який підписано особисто відповідачкою ОСОБА_1 .

У пунктах 1.1 - 1.4 договору сторони дійшли згоди, що банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12421,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Банк надає кредит у день підписання договору строком на 18 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківській поточний рахунок позичальника.

За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5% (маржа банку).

Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%.

Згідно ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту та ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 29.10.2019 року банк перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти у сумі 12421,00 грн за кредитним договором №Р24.00300.005876102, укладеним між його сторонами 29.10.2019 року, а також перераховано страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу в розмірі 2070,17 грн.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 29.10.2019 року по 19.12.2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 19.12.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором №Р24.00300.005876102, укладеним між його сторонами 29.10.2019 року, у розмірі 20963,34 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 10161,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4644,13 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 6158,21 грн.

Таким чином у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка у загальному розмірі становить 47573,49 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором №С-001-0 від 05.07.2019 року у розмірі 14075,94 грн (4956,39 грн заборгованість за основним боргом, 9119,55 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками), за кредитним договором №С-300-80 від 29.10.2019 року у розмірі 12534,21 грн (5000,00 грн заборгованість за основним боргом, 7534,21 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками), за кредитним договором №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року у розмірі 20963,34 грн (10161,00 грн заборгованість за основним боргом, 4644,13 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 6158,21 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договорами №С-001-0 від 05.07.2019 року, №С-300-80 від 29.10.2019 року, №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року.

В подальшому 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №22/12-2023, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договорами №С-001-0 від 05.07.2019 року, №С-300-80 від 29.10.2019 року, №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як зазначалося вище та вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Ідея Банк» та відповідачка уклали кредитні договори №С-001-0 від 05.07.2019 року, №С-300-80 від 29.10.2019 року, №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року, (які були підписані відповідачкою власноручно особистим підписом), в яких сторони узгодили всі істотні умови.

Таким чином, відповідачка набула статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

При цьому, наслідками неповідомлення боржника про заміну кредитора є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом надання позичальнику кредитів, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачці кредити у встановленому Договорами розмірі, а відповідачка порушила умови Договорів щодо повернення кредитів та сплати процентів у встановлені Договорами строки та порядку. Так, стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитних договорів між сторонами, факт відступлення права вимоги та правомірність нарахування відсотків про кредиту, протилежного суду не доведено, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року укладеним між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс», додаткова угода №1/1, акт №1 прийому-передачі реєстру боржників, акт прийому-передачі наданої правової допомоги.

Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідачки на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 21000,00 грн є не обґрунтованим та завищеним.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи. Крім іншого розмір правової допомоги в сумі 21000,00 грн є неспівмірними від стягненої суми в розмірі 47573,49 грн.

Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн, оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

З урахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №14458 від 17.07.2025 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» (адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість у загальному розмірі 47573 (сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 49 копійок, яка складається з заборгованості за кредитним договором №С-001-0 від 05.07.2019 року у розмірі 14075,94 грн (4956,39 грн заборгованість за основним боргом, 9119,55 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками), заборгованості за кредитним договором №С-300-80 від 29.10.2019 року у розмірі 12534,21 грн (5000,00 грн заборгованість за основним боргом, 7534,21 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками), заборгованості за кредитним договором №Р24.00300.005876102 від 29.10.2019 року у розмірі 20963,34 грн (10161,00 грн заборгованість за основним боргом, 4644,13 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 6158,21 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати в розмірі 7028 (сім тисяч двадцять вісім) гривень 00 копійок, які складаються з суми сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн та витрат на отримання професійної правничої (правової) допомоги в сумі 4000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін