Справа 206/4986/25
Провадження 2/206/2747/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Тимченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов договору ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 50459,96 гривень, строком на 24 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % річних від суми боргу за договором та щомісячними відсотками у розмірі 2,70 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано безготівковим перерахуванням коштів у спосіб зазначений у Договорі. 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги щодо стягнення заборгованості до зазначених в реєстрі боржників (права вимоги) до даного Договору, зокрема і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року. Так, АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року заборгованість якої станом на 12 травня 2025 року склала 44083,37 гривень, яка складається з: 44083,37 гривень заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 5,98 гривень заборгованість по річним процентам; 22898,93 гривень заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Враховуючи вищевикладене представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року у розмірі 66988,28 гривень та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд,дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов договору ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 50459,96 гривень, строком на 24 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % річних від суми боргу за договором та щомісячними відсотками у розмірі 2,49 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано безготівковим перерахуванням коштів у спосіб зазначений у Договорі.

17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги щодо стягнення заборгованості до зазначених в реєстрі боржників (права вимоги) до даного Договору, зокрема і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року.

Так, АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року заборгованість якої станом на 12 травня 2025 року склала 66988,28 гривень, яка складається з: 44083,37 гривень заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 5,98 гривень заборгованість по річним процентам; 22898,93 гривень заборгованість по щомісячним процентам.

Пунктом 2.2 Договору факторингу, сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору.

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору № 17/12/21, первісний кредитор протягом кожного робочого дня передає захищеними каналами зв`язку новому кредитору дані по позичальнику, за яким згідно даного договору відбудеться відступлення прав вимоги, які були оформлені первісним кредитором того ж робочого дня.

Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно і заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ним права в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (пункт 3.4 договору № 17/12/21).

Факт передачі права вимоги за вищевказаним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються реєстром прав вимоги від 17 грудня 2021 року до договору відступлення права вимоги № 17/12/2021 від 17 грудня 2021 року.

Згідно меморіального ордеру від 17 грудня 2021 року АТ «Таскомбанк» перераховано на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» грошові кошти згідно з договором про відступлення прав вимоги №17/12/21 від 17 грудня 2021 року.

Через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 12 травня 2025 року, її загальна заборгованість перед АТ «Таскомбанк» складає 66988,28 гривень, яка складається з: 44083,37 гривень заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 5,98 гривень заборгованість по річним процентам; 22898,93 гривень заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена).

Відповідачу ОСОБА_1 після передачі права вимоги АТ «Таскомбанк» було надіслано повідомлення-вимогу про дострокову сплату заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до вимог статей 3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 3ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст.512, ст.514 ЦК Україниу цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», а також кредитний договір № , відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 50459,96 гривень.

У відповідності до змісту кредитного договору та заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» кредитування відповідача здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування: 24 місяці; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,70 % від суми кредиту.

Отже, ОСОБА_1 був повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови.

01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21.

Відповідно до п. 2.2 договору відступлення сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору.

Таким чином, з тексту вказаного вище договору вбачається можливість передачі прав вимоги щодо правочинів, які будуть вчинені первісним кредитором у майбутньому.

Строк дії договору №01/09/21 від 01 вересня 2021 року становить 1 календарний рік (пункт 9.2 договору).

Відповідно до Реєстру прав вимоги від 17 грудня 2021 року до договору про відступлення права вимоги № 17/12/21 від 17 грудня 2021 року, підписаному представниками АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», кредитний договір № від 25 жовтня 2021 року загальна сума заборгованості по кредиту склала 66988,28 гривень.

Отже, відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року відбулось у строк дії договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року.

Через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 12 травня 2025 року її заборгованість склала 66988,28 гривень, яка складається з: 44083,37 гривень заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 5,98 гривень заборгованість по річним процентам; 22898,93 гривень заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена).

Таким чином, враховуючи наявні у справі докази, позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 25 жовтня 2025 року в розмірі 66988,28 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.2,5,10,141,259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором № від 25 жовтня 2021 року у розмірі 66988,28 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 28 копійок), яка складається з: 44083,37 гривень заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 5,98 гривень заборгованість по річним процентам; 22898,93 гривень заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена), а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», код ЄДРПОУ: 09806443, (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30); .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Малихіна