Справа № 536/2225/25
Провадження № 2-о/533/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Коротченка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2025 року представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Коротченко Олексій Петрович звернувся від імені та в інтересах заявниці до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі заявою, у якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представник заявниці вимоги уточнив та просив суд установити факт проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка за період з 27.03.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник заявниці зазначав, що встановлення даного факту проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне для реалізації заявницею права на отримання грошової допомоги у зв`язку зі загибеллю її чоловіка ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання.

Процесуальні рішення/дії у справі

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.09.2025 справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 71).

15 жовтня 2025 року справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Козельщинського районного суду Полтавської області від 15.10.2025 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 75).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 11 грудня 2025 року (а.с. 76-77).

Цією ж ухвалою суду витребувано від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ). Витребувано зі Козельщинської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . Викликано у судове засідання заявника, заінтересованих осіб та свідків.

24.10.2025 від заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшли письмові пояснення, у яких заінтересована особа просила у задоволені вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с. 83-84).

29.10.2025 від Козельщинської державної нотаріальної контори надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с. 85-87).

04.11.2025 від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с. 91).

У судовому засіданні 11 грудня 2025 року заявниця ОСОБА_1 та її представник -адвокат Коротченко О.П. заяву підтримали та просили задовольнити.

Аргументи сторін

Позиція заявниці (а.с. 1-4)

Заява обґрунтована тим, що заявниця ОСОБА_1 з 2002 рокумешкала разом із ОСОБА_2 як чоловік та жінка однією родиною. Весь цей час вони проживали в батьківській хаті його батьків, які давно померли. Проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2003 році у них народився син ОСОБА_3 , а у 2009 році - донька ОСОБА_4 .

До 04.03.2013 ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком - ОСОБА_5 , тому діти були записані на його прізвище згідно з нормами чинного законодавства, але 04.03.2013 даний шлюб було розірвано рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області.

Всі ці роки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дітьми проживали однією родиною. Вони любили один одного, все переживали разом - і сум, і радість, спільно вели господарство, спільно заробляли кошти - вирощували худобу, птицю, городину та продавали її.

ОСОБА_2 підробляв у наймах. Коли син ОСОБА_3 став дорослішим, батько брав його з собою, а ОСОБА_1 з донькою поралась по господарству. У ОСОБА_2 є ще два рідних брата та сестра, з якими вони спілкувалися родинами, ходили один до одного у гості, разом святкували свята та сумували у горі, підтримували один одного.

Заявниця стверджувала, що разом з ОСОБА_2 вона купувала речі для їх родини, вдягалися самі та дбали про дітей, збирали їх до школи. ОСОБА_2 навчав сина техніці, у доньки ж існують проблеми з тиском та ОСОБА_2 забирав її зі школи, коли та погано себе почувала. ОСОБА_2 мав бажання дати дітям своє прізвище та шукав варіанти це зробити, однак вирішенню цієї проблеми перешкоджала нестача коштів. Він хотів, щоби його діти мали його прізвище.

У 2023 році ОСОБА_2 мобілізували та він служив у десантно-штурмовій бригаді. Звідти він слав заявниці фотографії та відеозаписи на телефон, а вона дуже за нього хвилювалася.

У лютому 2025 року заявниці прийшло «Сповіщення сім`ї» з Міністерства оборони України про те, що її чоловік - ОСОБА_2 внаслідок ворожого обстрілу РСЗВ «ГРАД» противника зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_5. За даним фактом заявниця звернулась у поліцію та за її заявою було внесено дані до ЄРДР й розпочато кримінальне провадження № 0000111 від 08.02.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Наприкінці лютого 2025 року заявниця отримала «Сповіщення сім`ї» з Міністерства оборони України про те, що її чоловік - ОСОБА_2 , мужньо виконуючи свій військовий обов`язок, у бою за Україну загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Пояснила, що вони з ОСОБА_2 проживали з 2002 року у селі Верхня Мануйлівка, тримали господарство разом, він їй у всьому допомагав. Проживали вони у хаті його батька по АДРЕСА_2 , а зараз ця хата зареєстрована на його померлій матері. Він хотів батьківську хату переоформити на себе, а потім на дітей. Мати ОСОБА_2 померла у 2016 році - ОСОБА_6 , а його батько помер у 2013 році - ОСОБА_7 . Заявниця зазначала, що вони разом з ОСОБА_2 виховували дітей, ходили до них на збори, концерти, де виступали діти. Він мріяв потанцювати з донькою на випускному в 11 класі. ОСОБА_2 не був у шлюбі ніколи, а вона була в іншому шлюбі до 2013 року.

Представник заявниці у судовому засіданні уточнив вимоги у частині періоду проживання, який слід установити, з дати набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу заявницею - з 27.03.2013 по дату загибелі її чоловіка - по ІНФОРМАЦІЯ_4 . Пояснив, що встановлення даного факту потрібне заявниці з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі загибеллю її чоловіка як військовослужбовця ЗСУ у період воєнного стану.

Позиція заінтересованої особи (а.с.83-84)

ІНФОРМАЦІЯ_1 просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Стверджував, що заявницею не надано належних, обґрунтованих та достатніх доказів на підтвердження того, що вона і загиблий військовослужбовець були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджують сукупність обставин, необхідних для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, інших доказів, які б вказували на наявність у них сталих відносин притаманних членам сім`ї.

При нормативному обґрунтуванні своєї позиції ІНФОРМАЦІЯ_6 посилався на роз`яснення Верховного суду України від 01.01.2012, постанову Верховного суду у справі № 694/646/20 (постанова від 24.06.2021), № 531/295/19 (постанова від 08.12.2021).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 21.07.2025 № 12-06/02/138 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 37).

З паспорту ОСОБА_2 встановлено, що він зареєстрований за вказаною адресою з 15 вересня 1998 року (а.с.17, 18, 103). У судовому засіданні було досліджено оригінали паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , який перебуває у володінні заявниці.

Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.16).

За ствердженням заявниці батьки ОСОБА_2 померли. Такий факт також підтвердили свідки.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 19.03.2025 № 12-06/2/68 ОСОБА_1 являється цивільною дружиною загиблого ОСОБА_2 . Вони разом проживали з 2002 року до дня його загибелі за адресою: АДРЕСА_2 , та вели спільне господарство. Разом з ними проживали їх діти: син ОСОБА_8 та донька ОСОБА_9 (а.с.36).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з 02.02.1994 (а.с. 7).

ОСОБА_1 до 2013 року перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі.

У 2003 році у неї народився син ОСОБА_10 , а у 2009 році - дочка ОСОБА_11 .

Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_3 (а.с.8) батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 .

Заявниця стверджувала, що батьком дітей був ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2013 року по справі № 533/138/13-ц шлюб, зареєстрований 08 липня 1995 року в Високовакулівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області за актовим записом № 4, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , - розірвано (а.с. 14-15, 109).

04 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_10 було направлено «Сповіщення сім`ї № 3/447/4в» ОСОБА_1 , яким її було повідомлено проте, що її чоловік гранатометник штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 поблизу населеного пункту Гуєво Курської області, виконуючи бойові завдання, пов`язані з захистом Батьківщини, зник безвісті. Роз`яснено, що це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку (а.с. 26).

08.02.2025 відділом поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.02.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№ кримінального провадження 0000111) по факту зникнення безвісті її чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля населеного пункту Гуєво Курської області, за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 27).

З відповіді старшого слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління, наданої на запит адвоката Коротченка Олексія, вбачається шо у провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_2 . Окрім того, у кримінальному провадженні цивільну дружину зниклого безвісті - ОСОБА_1 визнано потерпілою особою (а.с.28).

23 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_11 було направлено «Сповіщення сім`ї № 3/720/4в» ОСОБА_1 , яким її було повідомлено про те, що її чоловік гранатометник штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 поблизу населеного пункту Гуєво Курської області, виконуючи бойові завдання, пов`язані з захистом Батьківщини. Роз`яснено, що це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку (а.с.29).

Відповідно до довідки про причину смерті від 21.02.2025 № 355 датою смерті ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина смерті: гостра крововтрата, травма підколінної артерії, ушкодження внаслідок військових дій (а.с.30, 31, 32).

Згідно з довідкою про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено в книзі реєстрації актів про смерть за 2025 рік відповідний запис 27.02.2025 за № 39. Місце смерті: село Гуєво, Суджанський район, Курська область, Російська Федерація (а.с. 33).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 27.02.2025 виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35).

З копії квитанції № 28 вбачається, що ОСОБА_1 сплатила грошові кошти за ритуальні товари та послуги (а.с.34).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 04.03.2025 № 12-06/2/53 ОСОБА_2 похований на кладовищі у селі Верхня Мануйлівка Кременчуцького району Полтавської області 28.02.2025 (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_1 рекомендовано як особі, яка проживала з солдатом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 , для підтвердження наявності отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю солдата ОСОБА_2 , звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю, що вбачається з листа за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 від 25.03.2025 (а.с.39-40).

З акту від 31.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 військовою частиною, у якій проходив службу ОСОБА_2 , були передані його особисті речі (а.с. 41).

У ОСОБА_1 наявні оригінали медичної карти ОСОБА_2 (а.с. 48-54), його паспорт (який оглянуто у судовому засіданні), свідоцтво про його смерть тощо, що також опосередковано підтверджує сімейні відносини заявниці й загиблого.

Відповідно до довідки Козельщинської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась (а.с.85), що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі про право на спадщину) від 23.10.2025 (а.с.86-87).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зареєстрованому шлюбі не перебував, що вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.91).

Фотографіями та відеозаписами, наданими заявницею та досліджених судом, підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також матеріали справи містять фото, відеозаписи ОСОБА_2 безпосередньо під час несення військової служби, які направлялися ним заявниці та дітям (а.с.55-62).

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона є односельчанкою заявниці та їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно з 2002 року. Будинок у них спільний, діти у них спільні - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проживали з 2002 року, їх сім`я не з великим достатком, мали багато господарства. Відомо їй про це, бо живуть разом в одному селі й роблять подвірні обходи (роблять перепис худоби) кожного року з 01 січня - форма 6. Тому їй точно відомо про спільне господарство. Підтвердила, що весь час вони спільно проживали. Діти на іншому прізвищі, так як ОСОБА_1 була заміжня за іншим. ОСОБА_2 хотів весь час записати дітей на себе й мріяв про це, однак коштів не було на переоформлення. Як його діти називали вона не знає, але знає, що його цікавило питання, щоб записати на своє прізвище дітей, бо він цікавився цим питанням у сільській раді. Заявницю називав дружиною.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що він зі заявницею у добрих стосунках й є братом загиблого ОСОБА_2 . Зазначив, що ОСОБА_1 й його загиблий брат ОСОБА_2 проживали разом у с. Верхня Мануйлівка, вели спільний бюджет, він заробляв і одягав дружину. Заробляв його брат, працюючи у людей, а саме: дрова рубав, по електриці щось допомагав, сіно заготовляв. Свідок живе поряд з ними, а вони проживали разом давно, більше 5 років, й мають спільних дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проживала заявниця й його брат у будинку їх батьків після смерті батька у 2013 році. Свідок впевнений, що діти називали його брата - батьком, й хоча у дітей інше прізвище, його брат намагався записати їх на своє прізвище, але не встиг. ОСОБА_2 виховував своїх дітей, він водив їх в садок, в школу та заробляв гроші на них, вчив сина розбирати мотоцикл. Свідок підтвердив, що їх батьки давно померли, залишилися дві сестри по матері, інших родичів немає.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засідання пояснив, що заявниця й ОСОБА_2 з 2002 року спільно проживали, спочатку навпроти його товариша , а з 2013 року (після смерті батька ОСОБА_15 ) вони проживають у хаті батька ОСОБА_2 . У 2003 році у них народився син ОСОБА_3 . ОСОБА_2 свого сина дуже любив, оберігав. Також вони мають доньку ОСОБА_4 . ОСОБА_4 схожа на матір ОСОБА_2 . У ОСОБА_3 характер ОСОБА_2 . ОСОБА_3 - копія батька. Свідок зазначав, що ОСОБА_2 з сином допомагали йому сіно заготовлювати, ОСОБА_15 постійно десь підробляв з ОСОБА_3 , наприклад: зерно грузити, сіно заготовляти , а заявниця вела господарство, займалася городом та виховувала дітей. ОСОБА_2 намагався дати дітям своє прізвище.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідання пояснив, що його батько ОСОБА_2 любив паяти, ремонтував електроприлади, усе вмів робити, міг мотоцикли справляти, йому все допомагав робити. Сім`я їх складалась з батька, матері, та сестри. Мати вправлялася у худоби, також готувала їжу на всю родину, а вони їй в цьому допомагали. Батько кошти заробляв, а коли він підріс, то разом з батьком ходили по заробітках та ремонтували електроприлади, працювали у фермерів. Батько навчав його, як користуватися паяльником, він багато навчив його. Вони разом їздили на рибалку, з сестрою він спілкувався й водив її до школи. Вони з сестрою називали його папа. Свідок зазначив, що дуже сумує за батьком.

Застосовані судом норми права та правові позиції Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 зробила такі висновки:

«94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

105. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

106. При цьому між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

107. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

108. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

117. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.».

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно зі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення заявниці та її представника, оцінивши покази допитаних у судовому засіданні свідків, суд уважає, що вимоги заявниці ОСОБА_1 слід задовільнити, адже:

- факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: витягом з ЄРДР, відомості до якого по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 внесені саме за заявою ОСОБА_1 ; довідками з місця проживання; показами свідків, копіями фото- та відеоматеріалів; актом про передачу особистих речей загиблого саме заявниці; сповіщенням сім`ї, що направлялося саме заявниці щодо зникнення безвісти та пізніша щодо загибелі її чоловіка, а також тим, що всі особисті документи (паспорт, медичні документи, свідоцтво про смерть, квитанції про витрати на поховання) знаходяться у володінні заявниці;

- встановлення факту, про який заявниця просить суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна її особистих та майнових прав, що вбачається зі сповіщення сім`ї (а.с. 29), у якому заявниці було роз`яснено про право подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку;

- заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, загинув, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо;

- ані заявниця, ані загиблий не перебували у шлюбі між собою та у будь-якому іншому шлюбі, починаючи з 27.03.2013 (дату, наступну за датою, коли попередній шлюб заявниці було розірвано) по ІНФОРМАЦІЯ_4 (дату смерті ОСОБА_2 );

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів та відповідно до норм закону такий факт має бути встановлений судом (ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей).

Аргументи ІНФОРМАЦІЯ_13 суд відхиляє, адже суд уважає, що заявницею надано достатньо належних та достовірних доказів на підтвердження дійсно сімейних відносин зі загиблим ОСОБА_2 . Правовим позиціям Верховного суду у справі № 531/295/19, на які посилався територіальний центру комплектування та соціальної підтримки (де Верховний Суд зробив такий висновок: для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу), висновки суду у даній справі цілком відповідають. Обставини справи № 694/646/20, на висновки Верховного суду у якій також посилався територіальний центру комплектування та соціальної підтримки, є нерелевантними до обставин даної справи, тому суд їх не застосовує.

Отже, заявницею цілком доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала зі загиблим ОСОБА_2 з 27 березня 2013 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Установити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 27 березня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_14 ; тел: НОМЕР_7 ).

Представник заявника: адвокат Коротченко Олексій Петрович (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_14 ; тел: НОМЕР_9 ).

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_10 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_15 ; тел.: НОМЕР_11 ).

Повне рішення суду складено та підписано суддею 17.12.2025 без проголошення у зв`язку з неявкою учасників справи на проголошення.

Суддя В.П. Козир