САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 725/7054/25
Провадження №2/726/729/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., секретаря судового засідання Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду Садгірського районного суду міста Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що 17.12.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №449307.

Підписанням договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит» у повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодила та зобов`язалася виконувати його умови.

Згідно умов договору № 449307 від 17.12.2020 року ОСОБА_1 надається кредит у валюті гривні, остання зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Таким чином, ОСОБА_1 уклала договір № 449307 від 17.12.2020 року з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу були видані кредитні кошти у розмірі 10000 гривень.

Згідно умов договору факторингу від 28.08.2023 року №2808-23, ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором від № 449307 від 17.12.2020 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 13 588 грн. 05 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 829 грн.; заборгованість за відсотками 7 759 грн. 05 коп.

ТОВ «Слон Кредит», правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином. У той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором № 449307 від 17.12.2020 року в сумі 13 588 грн. 05 коп.

Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 13 588 грн. 05 коп. та понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 31.10.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовних вимогах просив суд позовні вимоги задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено, що 20.07.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №449307 (а.с.18-19).

Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності електронних даних, направлених товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси , необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту ІТС Товариства (п.1.1 Договору).

На умовах, встановлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 12500 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 1095 днів, кінцевий термін 17.12.2023 р. Детальні терміни повернення кредиту, визначені у графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 25% в день (9125 % річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних (поточні проценти). Мета отримання кредиту споживчі потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 126,84 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 34 438 грн. 72 коп. (п.1.1 п.1.8 Договору).

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 10 000 гривень за реквізитами, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі через засоби зв`язку; - у розмірі 2500 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору. Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується ) Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення договору (п.2.1, п.2.2 Договору).

Кредит вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п.2.1 Договору. Кредит вважається погашеним у день отримання товариством коштів у погашення заборгованості за кредитом (п.2.4., п.2.5 Договору).

Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання в умовах та в строки, передбачені договором (п.3.1 Договору).

17.12.2020 року ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.21).

Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості кредиту для споживача було підписано відповідачем ОСОБА_1 .

Даючи оцінку спірному правочину, суд враховує наступне:

Так, згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини першої та другої статті 205ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із дослідженого судом договору №449307 від 17.12.2020 року про надання споживчого кредиту встановлено, що договір укладено за представництва АТ «ОТП БАНК».

Судом встановлено, що ТОВ «Слон Кредит» виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надано відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідач всупереч умов кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила умови кредитного договору, не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконала в повному обсязі грошові зобов`язання перед кредитором за договором.

Встановлено, що 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу №2808-23, відповідно до якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема за договором про надання споживчого кредиту №449307 від 17.12.2020 року.

Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором відповідачем кредитору не сплачена.

При цьому її заборгованість складає 13 588,05 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 5829 грн, заборгованість за відсотками 7759,05 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 2422 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне:

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Позивач також просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано копії додаткової угоди до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 р.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість.

Надані позивачем копії додатку до договору про надання правової допомоги, ордеру не містять будь-яких вказівок про обсяг та вартість наданої правової допомоги саме у справі за позовом до Пухнюк О.Г., не містить відомостей про обсяг та вартість наданої правової допомоги.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 зазначив: «При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (….).

Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.»

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник ОСОБА_1 - адвокат Богомазом А. П. надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 02 червня 2020 року на суму 3 000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

За таких обставин, суд вважає не доведеним належними, допустимим та достатніми доказами розмір витрат позивача на правничу допомогу саме у справі за позовом до ОСОБА_1 . Отже, у стягненні таких витрат слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 280-289, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючої в АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (), яке розташоване в м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 заборгованість за кредитним договором №449307 від 17.12.2020 року у розмірі 13588 грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () понесені судові витрати у розмірі 2422 грн. 22 коп.

У стягнення витрати на професійну з правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л. В. Байцар