Справа № 212/6477/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/6477/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення зобов`язання за договором позики.

В судовому засіданні брали участь:

представник позивача адвокат Миколюк Д.О.

в с т а н о в и в :

28 серпня 2023 року адвокат Миколюк Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 467 891, 10 грн., 3% річних у розмірі 24 491,66 грн., інфляційні втрати 45 914,30 грн. та понесені позивачем судові витрати у розмірі 13 420,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 16 жовтня 2020 року між сторонами укладено договір позики, який був оформлений у виді розписки, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 , на строк до 31 грудня 2021 року включно, грошові кошти у розмірі 25000 доларів США. 11 лютого 2021 року між сторонами укладено договір позики, який був оформлений у виді розписки, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 , з умовою повернення за першою вимогою, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США. 19 лютого 2021 року між сторонами укладено договір позики, який був оформлений у виді розписки, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність, з умовою повернення за першою вимогою, грошові кошти у розмірі 4000 доларів США. 26 лютого 2021 року між сторонами укладено договір позики, який був оформлений у виді розписки, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність, з умовою повернення за першою вимогою, грошові кошти у розмірі 3500 доларів США. 05 березня 2021 року між сторонами укладено договір позики, який був оформлений у виді розписки, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність, з умовою повернення за першою вимогою, суму грошових коштів у розмірі 2000 доларів США. 04 серпня 2021 року між сторонами укладено договір позики, який був оформлений у виді розписки, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність, з умовою повернення за першою вимогою, грошові кошти у розмірі 60 000 грн.

Вважає, що наведені розписки про отримання коштів від позивача, як борговий документ, свідчать про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджують факт укладання договору позики і засвідчують отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти у розмірі встановленому у розписках. Відповідач свої зобов`язання по поверненню грошових коштів не виконав та умисно ухиляється від поверненню грошових коштів. Неодноразові намагання Позивача врегулювати в досудовому порядку з Відповідачем питання щодо повернення ним отриманих в позику грошових коштів, результатів не дали. 31.12.2022 року Позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості, яку відповідачем отримано 04.01.2023 року, але зобов`язання відповідачем за вказаними договорами позики виконані не були.

Враховуючи офіційний курс НБУ станом на 25.08.2023 року 1 долар = 36,5686 грн., на день пред`явлення позову розрахунок суми заборгованості за вказаними розписками становить 1 467 891,10 грн. Оскільки кошти не були повернуті Відповідачем протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги 3% річних за весь час прострочення становить 24491,66 грн. ( 1 467 891,10 грн. х 3% х 203 дні прострочення : 365 : 100 = 24 491,66 грн.), інфляційні витрати 45914,30 грн., а всього 70405,96 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 1 538 297, 06 грн.

05 лютого 2024 року у зазначеній справі ухвалено заочне рішення про задоволення позову.

19 серпня 2025 року ухвалою суду скасовано заочне рішення від 05.02.2024 року та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

01 жовтня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Миколюк Д.О. позов ОСОБА_1 підтримав з наведених підстав та просив його задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Горбенко І.В., не заявилися з невідомих суду причин, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Представник відповідача неодноразово звертався до суду із заявами про відкладення судового засідання, але в судове засідання так і не з`явився, відзив на позов не подав, докази на спростування заявлених позовних вимог суду не надав.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 16.10.2020 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що в момент складання справжньої розписки, отримав в борг від ОСОБА_1 25 000 доларів США, в якості позики до 31.12.2021 року. Зобов`язався, на протязі дії цього договору, сплачувати відсотки на залишок боргу у розмірі 2% за кожен місяць користування (а.с.115).

11.02.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що він взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.116).

19.02.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.117).

26.02.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.118).

05.03.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.119).

04.08.2021 року ОСОБА_2 склав письмову розписку про те, що взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 60 000,00 грн., які зобов`язався повернути за першою вимогою (а.с.120).

Згідно наведеного Позивачем в позові розрахунку, враховуючи офіційний курс НБУ станом на 25.08.2023 року 1 долар = 36,5686 грн., на день пред`явлення позову загальна сума заборгованості за вказаними розписками становить 1 467 891,10 грн., а саме:

розписка 1: 25000 доларів США х 36,5686 =914 15,00 грн.;

розписка 2: 4 000 доларів США х 36,5686 =146 274,40 грн.;

розписка 3: 4 000 доларів США х 36,5686 =146 274,40 грн.;

розписка 4: 3 500 доларів США х36,5686 = 127 990,10 грн.;

розписка 5: 2 000 доларів США х 36,5686 = 73 137,20 грн.;

розписка 6: 60 000,00 грн.

Враховуючи, що кошти не були повернуті Відповідачем протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги 3% річних за весь час прострочення, відповідно до розрахунку здійсненого Позивачем, становить 24491,66 грн. ( 1 467 891,10 грн. х 3% х 203 дні прострочення : 365 : 100 = 24 491,66 грн.), інфляційні витрати 45914,30 грн., а всього 70405,96 грн.

Загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 1 538 297, 06 грн.

31.12.2022 року позивач ОСОБА_1 направив відповідачу ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації, вимогу про негайне виконання своїх боргових зобов`язань за розписками від 16.10.2020 року, від 11.022021 року, від19.02.2021 року, від 26.02.2021 року, від 05.03.2021 року від 04.08.2021 року, щодо повернення раніше отриманих 38 500 доларів США та 60 000 грн. (а.с.8,9).

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких підстав, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд вважає доведеним, що між сторонами 16.10.2020 року, 11.02.2021 року, 19.02.2021 року, 26.02.2021 року, 05.03.2021 року, 04.08.2021 року, у письмовій формі було укладено договори позики, відповідно до яких позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумах зазначених в розписках, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів, у визначений в розписках строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що Відповідач в судовому засіданні не спростував належними та допустимими доказами заявлені проти нього позовні вимоги, не надав контррозрахунку суми заборгованості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за вказаними договорами позики, в тому числі щодо вимог про стягнення 3% річних за весь час прострочення, та інфляційних витрат.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 13 420,00 грн. за подання позовної заяви та судовий збір в розмірі 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 280 289, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення зобов`язання за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі - 1 467 891, 10 грн., 3% річних у розмірі - 24 491,66 грн., інфляційні втрати 45 914,30 грн., а всього 1 538 297 (один мільйон п`ятсот тридцять вісім тисяч двісті дев`яносто сім) гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 13 420,00 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 536,80 грн., а всього 13 956 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 11.12.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна