Справа №567/2007/25
Провадження №2/567/861/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.25 м.Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Кордиша А.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчомузасіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд Рівненської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_1 , Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з його права власності на земельну ділянку, загальною площею 2,38 га, яка розташована на території Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Вказує, що ОСОБА_2 за життя, 11.09.2018 року, склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, заповів відповідачу ОСОБА_1 .

Посилається на те, що спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_1 прийнято не було, а тому спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється за законом.

Зазначає, що на день смерті його батько ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що відразу після того, як його брат, відповідач ОСОБА_1 повідомив його про те, що наміру приймати спадщину, що відкрилася після смерті їхнього батька він не має, позивач намагався вжити заходів для прийняття спадщини, однак з 21 серпня 2025 року його стан здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим він з 26 серпня 2025 року по 31 серпня 2025 року та з 01 вересня 2025 року по 04 вересня 2025 року перебував на лікарняному.

Після звернення до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. для оформлення спадкових прав за законом, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання такої заяви про прийняття спадщини.

Посилається на те, що зазначений строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин, оскільки він вважав, що спадщину що відкрилась після смерті батька прийняв його брат, окрім того він хворів, що унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса.

Вказує, що вищевказані обставини у своїх сукупності створили для нього об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

Позивач та його представник в підготовчому засіданні позов підтримали з підстав та доводів, зазначених в позовній заяві.

Позивач додатково пояснив, що вважав, що спадщину, яка відкрилася після смерті батька буде приймати його брат ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю і на користь якого батьком 11 вересня 2018 року було складено заповіт. Після того, як брат повідомив його про те, що наміру приймати спадщину, що відкрилася після смерті батька він не має, позивач намагався вжити заходів для прийняття спадщини, однак протягом 2025 року постійно хворів та не зміг вчасно звернутись в нотаріальну контору для прийняття спадщини.

Представник позивача - адвокат Кордиш А.А. в судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_1 після смерті свого батька пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як вважав, що спадщину, яка відкрилася після смерті батька буде приймати його брат ОСОБА_1 , на користь якого 11.09.2018 року було складено заповіт, окрім того позивач протягом 2025 року періодично знаходився на лікуванні, що вказує на те, що у нього існували об`єктивні перешкоди і труднощі для звернення із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку за місцем відкриття спадщини у визначений законом термін.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти визначення ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_2 . Пояснив, що не має наміру приймати спадщину після смерті батька.

Представник відповідача - Острозької міської ради Рівненської області в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві вказала на те, що при вирішення спору покладається на розсуд суду, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За змістом ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.02.2025 року (актовий запис № 97 від 24.02.2025 року) (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, загальною площею 2,38 га, яка розташована на території Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р4 № 128229 від 22.03.2002 р. (а.с.18).

11 вересня 2018 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 22, у якому він залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, заповів для свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

На день смерті ОСОБА_2 вказаний заповіт змінений чи скасований не був, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №83063610 від 29.10.2025 р. (а.с.15-16)

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83063564 від 29.10.2025 р. у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи, яка відповідала б даті та місцю народження та даті смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що спадкові справи після його смерті не заводилися, а отже заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини ніким не подавалися (а.с.13).

ОСОБА_2 був батьком позивача, що підтверджується відповідним записом у його актовому записі про народження № 2, складеному 01 березня 1984 року Могилянівською сільською радою Острозького району Рівненської області (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 03.04.1986 року, встановлено, що його батьком вказаний ОСОБА_2 (актовий запис № 26 від 03.07.1986р.) (а.с.29).

Згідно довідки МСЕК від 21.03.2024 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи довічно (а.с.30).

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Острозької міської ради Рівненської області № 373/07.10-08 від 07.10.2025р. (а.с.19).

29.10.2025 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. щодо прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском останнім строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.17).

Відповідно до лікарського заключення від 02.10.2025 позивач ОСОБА_1 страждає на ураження попереково-крижових корінців та з даного приводу періодично перебував на лікарняному протягом 2025 року - з 05.05.2025 року по 13.05.2025 року, з 26.08.2025 року по 04.09.2025 року, що підтверджується медичними висновками про тимчасову непрацездатність (а.с.20-24).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положеннями частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 закінчився 24.08.2025 р. та позивач ОСОБА_1 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України не звернувся, таким чином пропустив строк для її прийняття.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 березня 2020 року у справі №517/82/19 (провадження 61-1340св20).

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Законом не визначено чіткого переліку обставин, які можуть бути поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Встановлення критерію поважності такої причини відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України віднесено до дискреції суду, який при розгляді конкретної справи повинен врахувати усі обставини в їх сукупності, що не дали можливості або перешкодили спадкоємцеві прийняти спадщину у встановленому законом порядку та строки.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.1262 ЦК України та ч.3 ст.1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги.

Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини іншими особами подані не були, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 добросовісно вважав, що спадщину після смерті батька прийняв його брат ОСОБА_1 , щодо якого було складено заповіт, та дізнавшись про те, що наміру приймати спадщину, що відкрилася після смерті батька відповідач не має, позивач намагався вжити заходів для прийняття спадщини, однак періодично перебував на лікуванні в КНП «Здолбунівський центр первинної медичної допомоги», у зв`язку з чим був позбавлений можливості своєчасно вчинити усі необхідні дії, з якими закон, пов`язує прийняття спадщини, так як перебував у хворобливому стані та вимушений був тривалий час знаходитися за місцем свого проживання.

Зазначені обставини у своїх сукупності створили для позивача об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька.

Також суд враховує ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини та подачею позивачем заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Звернення ОСОБА_1 з вищевказаним позовом суд розцінює як передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів з метою реалізації свого права на спадкування.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку, встановленого законом для прийняття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, право позивача на прийняття спадщини підлягає захисту шляхом визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 10-13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), Острозької міської ради Рівненської області (адреса місцезнаходження: м. Острог, вул. Героїв Майдану,4 Рівненського району, Рівненської області, індекс 35800, ) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалістю у 3 (три) місяці, що починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 12.12.2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.