Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/4474/25
15 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу,-
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», в особі представника Панченко Ю.В., яка діє на підставі довіреності №2-З/2025 від 02.01.2025 року, звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 158 500 грн. (матеріали позову сформовано та подано через систему «Електронний суд»).
В обґрунтування вимог в позові зазначено, що 30 січня 2025 року об 11год. 37 хв. в м. Черкаси по вул. Припортова/Козацька, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та скоїв ДТП. В ході спілкування з ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка яка не відповідала обстановці. Йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медзакладі ЧОНД або прилад Драгер на місці. ОСОБА_1 погодився та пройшов освідування на місці, результат огляду на стан сп`яніння на прилад Драгер 1,48 проміле, що підтверджує керування водієм у стані алкогольного сп`яніння, водій з результатом огляду згодний, чим порушили 2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси №712/1556/25 від 19 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП .
21.10.2024 р. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» було застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу DACIA LOGAN, д.н. НОМЕР_1 , про що видано поліс № EP 224240506 з встановленими у ньому франшизою у сумі 1 500 грн. та лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну у розмірі 160 000 грн. Страхувальником за даним полісом виступає ОСОБА_2 .
Таким чином, ПрАТ «СК «Перша» було отримано повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування потерпілої особи за дорожньо-транспортною пригодою (надалі за текстом ДТП), яка сталася 30.01.2025 року з вини ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Перша» визнано випадок страховим та виплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 158500 грн., на підставі розрахунку страхового відшкодування, страхового акту та рахунку.
Позивач вказує, що на підставі положень п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України, він має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 158 500 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
18.11.2025р. судом прийнято та відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Письмового відзиву проти позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, в позовній заяві представником позивача Панченко Ю.В. викладене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Також представник позивача зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Відтак, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2025 року о 11.37 год. в м. Черкаси по вул. Припортова/Козацька, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та скоїв ДТП. В ході спілкування з водієм у останнього було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка яка не відповідала обстановці водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в мед закладі ЧОНД або прилад Драгер на місці. Водій погодився та пройшов освідування на місці, результат огляду на стан сп`яніння на прилад Драгер 1,48 проміле, що підтверджує керування водієм у стані алкогольного сп`яніння, водій з результатом огляду згодний, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАп.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 30 січня 2025 року о 11.47 год. в м. Черкаси по вул. Припортова/Козацька, керуючи транспортним засобом «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , на дорозі із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, рухаючись по вул. Козацькій, виїжджаючи на вул. Припортова, чим порушив п. 11.3 ПДР, та не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3.б, 12.1, 1.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025р. у справі №712/1556/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами /а.с. 10-13/.
Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Перша» згідно полісу №224240506 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір франшизи складає 1500 грн. та ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну у розмірі 160 000 грн. Страхувальником за даним полісом виступає ОСОБА_2 , яка є власником транспортного засобу «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 /а.с. 20/.
ПрАТ «СК «Перша» було отримано повідомлення ОСОБА_2 від 31.01.2025р. про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування потерпілої особи за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 30.01.2025 року з вини ОСОБА_1 /а.с. 5, 6, 39/.
22.09.2025р. ПрАТ «СК «Перша» на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлена письмова претензія за вих. №943 про відшкодування в порядку регресу, завданої ним матеріальної шкоди в розмірі 158 500 грн. Однак зазначена претензія була залишена останнім без відповідного реагування /а.с. 31/.
Відтак, оскільки відповідач в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодовує позивачеві понесені ним витрати внаслідок відшкодування збитків, завданих відповідачем в ДТП, то позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Таким чином, між сторонами існує спір щодо порядку відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України від 01.07.2004р. №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників в Україні здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст. 3 Закону №1961).
Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону №1961, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Натомість статтею 37 Закону №1961 передбачені підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, а статтею 38 такого Закону передбачені випадки, коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.
Відтак відшкодування шкоди безпосередньо власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Відповідно до пп. «а, в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону №1961, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди.
За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.01.2025р. по Припортова/Козацька в м. Черкаси, яку вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025р. у справі №712/1556/25, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 10-13/.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких обставин, позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 2 422,40грн. /а.с. 1/.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає і судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 95, 263, 265, 280-282, 289 ЦПК України, ст. ст. 3, 10, 11, 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України суд, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складений 15 грудня 2025 року.

Головуючий : В.М. Скляренко