Справа № 646/6207/25
№ провадження 2/646/3427/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.25 м.Харків
Основ`янський районний суд м. Харкова у складі:
судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Григоренко І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу № 646/6207/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 75 200,44 гривень, що складається з тіла позики - 30 000,00 грн., процентів - 30 000,00 грн., інфляційних втрат - 11 186,19 грн. та 3% річних - 4 014,25 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 01.10.2019 р. відповідач отримав від позивачки у позику грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. під 50% в місяць з кінцевим строком повернення до 01.12.2019 р. Оскільки позичальник користувався позикою 2 місяці, то сукупна сума заборгованості по відсотках становитиме 30 000,00 грн з розрахунку 15 000,00 грн. - за жовтень 2019 та 15 000,00 грн. - за листопад 2019. Заборгованість відповідача за ст. 625 ЦК України становить 15 200,44 грн. з розрахунку: 11 186,19 грн. (інфляційні втрати) + 4 014,25 грн. (3% річних).
Ухвалою суду від 02.07.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивачки ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зазначений розмір 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України визначений з урахуванням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за відповідний період.
Отже, сукупний індекс інфляції за період з грудня 2019 року по лютий 2022 року становить 118,64 % (99,8 % х 105 % х 110 % х 101,3 % х 101,6 %).
Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х процент інфляції сума боргу.
На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню відповідно до заявлених вимог та з урахуванням наведених розрахунків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 509, 510, 549-552, 625, 626, 628, 638, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позикизадовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 1211,20 гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення складено 17.12.2025 р.
Відомості щодо учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя: Т.М. Янцовська