Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5712/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Пилип М.А., про визначення часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Пилип М.А., про визначення часток у спільній сумісній власності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.04.2025 року, серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Королівської селищної ради. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину трьохкімнатної квартири загальною площею 91,8 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала позивачу - ОСОБА_1 , відповідачу по справі ОСОБА_2 та померлій ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 26.03.2002 року, виданого Виноградівською міською радою та зареєстрована в реєстрі речових прав 05.09.2019 року, номер запису 33177340. За прийняттям спадщини позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Пилип М.А., однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділені (визначені) частки співвласників та спадкодавця у спільному майні. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визначення часток у спільній сумісній власності.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання не з`явився, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Третя особа належним чином, своєчасно повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання також не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.04.2025 року, серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Королівської селищної ради.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину трьохкімнатної квартири загальною площею 91,8 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала позивачу - ОСОБА_1 , відповідачу по справі ОСОБА_2 та померлій ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 26.03.2002 року, виданого Виноградівською міською радою та зареєстрована в реєстрі речових прав 05.09.2019 року, номер запису 33177340.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Пилип М.А., однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділені (визначені) частки співвласників та спадкодавця у спільному майні.

Разом з тим, на даний час вирішити питання щодо визначення часток в спільному сумісному майні в позасудовому порядку, а саме укласти відповідний договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності неможливо, оскільки один із співвласників помер.

Ніякої домовленості між співвласниками квартири про виділення часток в спільній сумісній власності не було і відповідно частки кожного із співвласників є рівними і становлять по 1/3 частці.

Зі змісту ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Виділити частки майна, що перебувають у спільній сумісній власності, визначивши, що розмір часток ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 становлять по 1/3 кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийЛевко Т. Ю.