Справа № 577/7360/25
Провадження № 2-з/577/39/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Чобітько Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Дудка Вікторії Борисівни, заінтересовані особи: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Сусліна Тетяна Сергіївна, Управління адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області про витребування доказів до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Дудка В.Б. звернулася до суду із клопотанням про витребування доказів до подання позовної заяви та прохає витребувати у приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Сусліної Т.С. копії матеріалів спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить витребувати від Центру надання адміністративних послуг Конотопської інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своє клопотання про витребування доказів обгрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» були укладено кредитний договір б/н від 16.12.2015, за яким позичальник не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим існує заборгованість в сумі 33620,00 грн. Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. 19.02.2025 банк звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Ничвидюк Н.А., яка у листі від 07.03.2025 повідомила Банку про перенаправлення претензії за належністю. 13.06.2025 банк звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Сусліної Т.С., яка у листі від 23.06.2025 повідомила Банку, що нею було заведено спадкову справу після смерті Позичальника, однак не надала інформації про його спадкоємців. Оскільки ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором то, з урахуванням того, що відповідно до 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у АТ КБ «ПриватБанк» виникла необхідність у встановленні осіб, які прийняли спадщину після смерті позичальника, а також майна, на яке спадкоємцям ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину.

Також, приймаючи до уваги, що, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, отримання позивачем інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані є інформацією з обмеженим доступом, згідно з статтею 14 поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Вказані докази, з урахуванням положень Законів України «Про нотаріат» та «Про захист персональних даних», не можуть бути отримані АТ КБ «ПриватБанк» самостійно. За таких обставин, АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, звертається до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів.

Судовий розгляд клопотання призначений на 12 грудня 2025 року на 09:00 год.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що вимоги клопотання про витребування доказів підтримує.

Приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Сусліна Т.С. та представник ЦНАП Конотопської міської ради, до суду не з`явилися.

Суд, ознайомившись з клопотанням представника АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів та долученими до нього матеріалами, приходить висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову, як захід забезпечення доказів, у порядку, встановленому статтями 116-118 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Таким чином, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, втратити свою доказову цінність тощо).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2021 року по справі № 520/14132/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц «процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів».

Така ж правова позиція щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19 та від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Отже, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

З наданих заявником доказів вбачається, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір б/н від 16.12.2015, за яким позичальник не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим існує заборгованість в сумі 33620,00 грн (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

19.02.2025 банк звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Ничвидюк Н.А. (а.с. 11), яка у листі від 07.03.2025 повідомила Банку про перенаправлення претензії за належністю (а.с. 12).

13.06.2025 банк звернувся з претензією кредитора до приватного нотаріуса Сусліної Т.С. (а.с. 16), яка у листі від 23.06.2025 повідомила Банку, що нею було заведено спадкову справу після смерті Позичальника, однак не надала інформації про його спадкоємців (а.с. 14).

Зі змісту претензії кредитора вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що ОСОБА_1 є боржником перед банком на суму 33310,00 ГРН.

Суд враховує, що, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялася.

Згідно з ч. 1ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається з поданого заявником клопотання та долучених до нього документів, АТ КБ «Приватбанк» наразі позбавлено можливості самостійно отримати інформацію про спадкоємців ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та осіб, які були зареєстровані з позичальником на день її смерті, оскільки вказана інформація, відповідно до діючого законодавства України, є обмеженою у доступі, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» позбавлено можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитними договорами.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно практики Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення ЄСПЛ у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції», § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Белле проти Франції», § 36; «Нун`єш Діаш проти Португалії»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатися до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії»).

Судом встановлено, що забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позову необхідне для того, щоб захистити порушене право АТ КБ «ПриватБанк» на звернення до суду з позовом, оскільки пред`явлення позову до особи, яка померла, не допускається (п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), як і неможливе пред`явлення позову до невідомих осіб (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів до пред`явлення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 84, 116-118 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів до подання позовної заяви,- задовольнити.

Витребувати від приватного нотаріуса Сусліної Тетяни Сергіївни ( АДРЕСА_2 ) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витребувати від Центру надання адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області (просп. Червоної Калини, буд. 13, м. Конотоп, Сумська обл., 41615) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити, що у разі неможливості подати доказ, який витребує суд, або у встановлений судом строк, особа зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяН. В. Потій