Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/553/25
Провадження № 2/572/566/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді- Ведяніної Т.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Ганенко Р.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину транспортного засобу легковий автомобіль марки «CHEVROLET», модель «AVEO» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007. Визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказаний автомобіль та стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 47758 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право власності на транспортний засіб- легковий автомобіль марки «CHEVROLET» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Спадкоємцями за законом майна померлого є сторони по справі, які прийняли спадщину. Позивачка зверталась до відповідачки з пропозицією викупу належної їй частки автомобіля, оскільки автомобіль потрібен їй для особистого користування. Також автомобіль має для позивачки нематеріальну цінність, оскільки саме на цьому автомобілі позивачка разом з чоловіком та спільними дітьми у березні 2022 року змогла виїхати з окупованого м.Маріуполь та врятувати свої життя.

У зв`язку з недосягненням згоди щодо відчуження 1/2 частки автомобіля, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на автомобіль та стягнення компенсації 1/2 частки автомобіля з позивачки на користь відповідачки.

24 квітня 2025 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги визнає, та просить внесені позивачкою на депозитний рахунок Сарненського районного суду Рівненської області кошти в сумі 47758 грн. перерахувати на надані нею реквізити її банківського рахунку.

Ухвалою Сарненського районного суду від 23 травня 2025 року задоволено клопотання про витребування від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Дурицького А.П. належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3

17 червня 2025 року до суду надійшла копія спадкової справи, яка витребовувалася судом.

В судове засідання сторони не з`явились, просили суд розглядати справу у їх відсутність.

Вказані клопотання судом задоволені.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Судом з`ясовано, що предметом даного спору є визнання права власності на автомобіль та стягнення компенсації 1/2 частини вартості автомобіля.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстровану шлюбі з ОСОБА_3 з 12 листопада 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 12 листопада 2022 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78113244 від 23.08.2024 року встановлено, що на майно померлого ОСОБА_3 відкрита спадкова справа №54/2024.

Із копії спадкової справи №54/2024, наданої на виконання ухвали Сарненського районного суду вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_2 . Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 підтверджується , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 грудня 2024 року зареєстрованого в реєстрі за №5625, спадкоємцями по 1/2 майна померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з транспортного засобу- автомобіля марки «CHEVROLET», модель «AVEO» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна видано ОСОБА_1 та зареєстровано в Спадковому реєстрі.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадковому майні ще не видавалось

Власником автомобіля марки «CHEVROLET», модель «AVEO» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Статтею 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Принцип непорушності права власності означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений уст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 368 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно з ч. 2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Тобто, якщо втрачається цільове призначення речі, то вона є неподільною.

Транспортний засіб у розумінні ч. 2 ст. 183 ЦК України є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, надання одному із співвласників у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності є неможливим. З змістом вищенаведеної норми така річ як автомобіль зберігається за одним з власників із наданням іншим грошової або іншої компенсації.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Для уникнення правової невизначеності судам доцільно одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні задовольняти й вимогу про визнання права власності на таку частку за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки.

Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, забезпечуючи єдність судової практики (постанова від 9 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 1/2 частку у праві власності на неподільну річ, шляхом внесення її вартості на депозитний рахунок суду.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти заявлених позовних вимог.

Згідно звіту про оцінку майна , а саме транспортного засобу автомобіля марки «CHEVROLET» №3177/24 від 31 липня 2024 року, ринкова вартість даного автомобіля складає 95516 грн. грн.

Ринкова вартості об`єкта нерухомого майна не спростована відповідачем.

22 січня 2025 року позивачкою ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Рівненській області внесено 47758 грн. (вартість частки майна згідно ст.365 ЦК України).

Розмір цих коштів відповідає реальній ринковій вартості 1/2 частки автомобіля.

Таким чином, позивач виконала свій обов`язок, передбачений вимоги ч.2 ст. 365 ЦК України, щодо внесення на депозитний рахунок коштів у загальному розмірі 47758 грн.

За таких обставин, в силу презумпції правомірності фактичного володіння майном (ч.3 ст.397 ЦК України), суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 47758 грн. 1/2 частки вартості спірного майна, які були зараховані на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області , підлягають виплаті відповідачу .

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що реалізація права позивачки щодо виплати компенсації належної відповідачці частки у спірному майні жодним чином не порушить прав відповідачки та відповідатиме інтересам співвласників спірного майна, а тому позовні вимоги про виплату грошової компенсації вартості частки в майні та припинення права власності на частки підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, вимога про визнання за позивачкою права власності на раніше належну відповідачу частку у праві спільної власності на неподільне майно є тією вимогою, яка забезпечує досягнення мети поданого позову, а задоволення такої вимоги призводить до остаточного вирішення спору між сторонами.

Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, відповідач не проти того, щоб їй були сплачені кошти за її частку в даному майні та припинили її право власності на цей автомобіль, визнавши право власності за позивачем а також те, що позивачем внесено на депозитний рахунок вартість належної відповідачу частки, суд вважає за можливе припинити за відповідачем право власності на 1/2 частку у спільному майні та визнати право власності на вказану частку за позивачем.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 365 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 ) про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності та стягнення компенсації задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку транспортного засобу- легковий автомобіль марки «CHEVROLET», модель «AVEO» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб- легковий автомобіль марки «CHEVROLET», модель «AVEO» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007.

Зобов`язати Територіальне управління державної судової адміністрації в Рівненській області повернути ОСОБА_2 кошти в розмірі 47758 (сорок сім тисяч сімсот п`ятдесят вісім) гривень , внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок згідно квитанцій № 231718868 від 22 січня 2025 року , перерахувавши їх на реквізити банківського рахунку НОМЕР_10 , банк одержувача : АТ КБ «ПриватБанк», Київ, Україна, одержувач ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: