Справа № 2-2450/2008
Провадження №2-зз/369/59/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Худинець Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку та частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року на адресу суду надійшла заява від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. Просили суд скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.06.2008 року по справі №2-2450/11.

За ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У судове особи, які .беруть участь у справі, не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином. Їх неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ст. 49 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.06.2008 року в межах розгляду вищевказаної справи за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.06.2008 року, виданим на підставі рішення виконкому Гатненської сільської ради від 28.05.2008 року за №6/25.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.10.2008 року справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності залишено без розгляду.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.10.2008 року справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили, встановлений процесуальним законом строк збереження вжитих заходів сплив, тому необхідність в заходах забезпечення позову, накладені в рамках цивільного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності відпала та суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 152,158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2008 року про забезпечення позову у цивільній справі №2-2450/11.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлений 09 грудня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ