Справа № 524/9236/25
Провадження № 2/524/5099/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м. Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

23.07.2025 КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

18.09.2025 відкрите провадження по справі із призначенням судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15.12.2025 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору та повернення судового збору. У обґрунтування зазначено, що станом на 15.12.2025 заборгованість відповідача перед позивачем погашена.

Суд, ознайомившись із заявою про закриття провадження та доданими доказами, дійшов висновку про таке.

Ст. 255 ЦПК України визначені підстави для закриття провадження по справі, зокрема у разі відсутності предмета спору та відмови позивача від позову, що прийнята судом.

Фактичний зміст поданої представником позивача заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, разом з тим правовою підставою закриття провадження по справі зазначено саме відсутність предмета спору.

Суд враховує постанову Верховного Суду від 21.04.2021 по справі № 199/9188/16-ц, згідно якої поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У разі відмови позивача від позов суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 142 ЦПК України).

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10.04.2019 по справі № 456/647/18, від 13.05.2020 по справі № 686/20582/19-ц.

Матеріали справи свідчать, що з позовом КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося 23.07.2025, тобто на момент звернення заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення спір існував. Як слідує із платіжної інструкції № 3351 від 10.06.2025, позивач за подання позову сплатив 3028 грн судового збору.

Сама по собі сплата відповідачем заборгованості після відкриття провадження не свідчить про відсутність спору між сторонами. Факт виконання відповідачем претензій майнового характеру на стадії судового розгляду не свідчить про відсутність предмета спору. Про те, що дійсний намір позивача направлений на відмову від позову свідчить зміст клопотання щодо повернення судових витрат у повному розмірі.

З урахуванням звернення представника позивача до суду із заявою, що свідчить про відмову від позову внаслідок задоволення позовних вимог відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого за подання позову до суду, що становить 1514 грн 00 коп., а провадження по справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України із роз`ясненням ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 142, 255,256,258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання представника КП "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Прийняти відмову представника Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Закрити провадження по справі за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (, м. Кременчук, вул. Героїв Маріуполя, 35А) 50 % судового збору в сумі 1514 грн 00 коп (платіжна інструкція № 3351 від 10.06.2025).

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Мельник