Провадження № 2/127/5416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Гущі Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.11.2003 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 розірвано. Під час перебування у шлюбі в позивача з відповідачем народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після припинення фактичних шлюбних відносин та ведення спільного господарства, відносно місця проживання дитини спору не було, оскільки дитина зареєстрована з позивачем, перебувала на повному утриманні, а відповідач по справі ОСОБА_4 не надав матеріальної допомоги на утримання дитини, що негативно впливало на розвиток і його виховання, хоча мав достатній дохід, захворювань, які тягнуть інвалідність та непрацездатність, не мав і не сплачував інших аліментів та інших дітей, тому позивач звернулась до суду за захистом прав та відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2014 справа №127/18234/14-ц стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Примусове стягнення аліментів за рішенням суду припинилось у зв`язку з досягненням повноліття.

На даний час повнолітній син ОСОБА_4 є студентом 1 курсу групи 1 АТ-24б денної форми навчання факультету «Машинобудування і транспорт» Вінницького національного технічного університету IV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу, пенсіонер ЗСУ, мобілізований до лав ЗСУ, захворювань, які тягнуть працездатність не має. Позивач має постійне місце роботи, однак її місячного доходу не вистачає на нормальне забезпечення дитини.

Враховуючи вище викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Ухвалою суду від 01.09.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.10.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача адвокатом Хейнісом О.Г., згідно якого останній позовні вимоги просив задовольнити частково, а саме: стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Зазначає, що окрім сина ОСОБА_5 відповідач має сина від цивільної дружини ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також у відповідача на утриманні перебуває його батько ОСОБА_8 , який є пенсіонером. Відповідач регулярно допомагає своєму батьку матеріально, купує йому продукти та ліки щомісяця, а також при потребі перераховує кошти на банківську карту батька.

Крім того, на даний час на утриманні відповідача перебуває його цивільна непрацездатна дружина, яка має значні проблеми зі здоров`ям. Відповідач також має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується медичною документацією.

20.11.2025 представник позивача адвокат Олійник А.М. подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідачем не надано доказів перебування на його утриманні батька ОСОБА_8 . Однак батько відповідача хоч і перебуває на пенсії проте продовжує працювати у КНП «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради». Атому відсутні об`єктивні обставини, які б підтверджували той факт, що батько ОСОБА_8 , є особою, яка потребує утримання або ж перебуває на утриманні у свого сина. ОСОБА_3 зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна дружина. Однак, до відзиву на позовну заяву відповідач не надав будь-яких документів, які б вказували на порушення працездатності дружини.

Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання не зводяться лише до того, щоб допомогти з навчальним процесом матеріально. Аліменти необхідні на нормальний розвиток дитини.

Судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Олійник А.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Гуща Я.В. зазначила що відповідач позовні вимоги визнає частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 09.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 11 год 45 хв. 15.12.2025.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 розірвано (справа №127/13856/16-ц).

Сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2014 (справа №127/18234/14-ц) вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 являється студентом 1 курсу, групи 1АТ-24б за ОПП бакалавр денної форми навчання факультету машинобудування і транспорту Вінницького національного технічного університету IV рівня акредитації. Термін навчання з 01.05.2024 по 30.06.2028. Інформації підтверджується довідкою №65 від 21.05.2025 Вінницького національного технічного університету.

Згідно довідки про грошове забезпечення №809/119/5/408 від 30.07.2025 грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2025 року по червень 2025 року складає 169425,99 грн.

Згідно медичної характеристики ОСОБА_1 від 13.11.2025 остання має діагноз: аутоімунний тіроїдит. Дифузний зоб, гіпетериоз. Атеросклеротична хвороба серця не уточнених судин. Ендометріоз матки. Остеохондроз хребта у дорослих, поперековий відділ Spina bifida з больовим синдромом.

Згідно довідки №516 від 25.09.2025, виданої Квартальним комітетом «Лівобережний» ОСОБА_3 разом з цивільною дружиною ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 і ОСОБА_9 мають спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Батьком відповідача є ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_8 Пенсійним фондом України 29.11.2016 видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 .

З форми ОК-5 ОСОБА_8 за звітний період 2024 року отримав 259886,15 грн. За період з січня 2025 року по вересень 2025 року отримав 166723,05 грн.

Судом оглянуто медичну документацію ОСОБА_6 , зі змісту яких встановлено, що остання має проблеми зі здоров`ям.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 має наступні діагнози: поширений остеохондроз хребта: деформуючий спондильоз СЗ С7 хребців І ступеня, унко вертебральних з`єднань СЗ С7 хребців, деформуючий спондильоз Th9- h11 І ступеня, L3-L4 IІ ступеня з больовим синдромом при незначному порушенні функції, Дискогенний полірадікулярний больовий синдром з переважним ураженням С8- С8 корінців праворуч, L5-S1 корінців ліворуч, нестійка ремісія з незначним порушенням функції (М54.80); Двобічний гоноартроз зліва І ст, справа ІІ ст. з помірним порушенням функції (M19.0).

Згідно довідки грошове забезпечення ОСОБА_3 за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року складає 171840,69 грн.

Відповідно до ч. 1 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ОСОБА_4 досягнув повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання, доходів не має, а тому суд дійшов висновку, що син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі.

При цьому суд враховує, що відповідач позов визнав частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів (доходу).

Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі.

Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання ОСОБА_4 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки доходу від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 12.08.2025 на період навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_4 23 років.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 12.08.2025 і до припинення навчання сина ОСОБА_4 у Вінницькому національному технічному університеті VI рівня акредитації, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 15.12.2025.

Суддя О.О. Жмудь