РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І. І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 60 975,00 грн.

Стислий виклад позиції Позивача

У цій справі Позивач (Новий кредитор) подав позов, у якому просить стягнути з Відповідача (Позичальника) заборгованість за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" (Первісний кредитор), право вимоги за яким було набуто Позивачем на підставі договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024.

Позивач стверджує, що Відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн та не виконала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з основного боргу - 15 000,00 грн, відсотків - 38 475,00 грн, штрафу - 7 500,00 грн.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд в ухвалі про відкриття провадження у справі вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без повідомлення сторін.

Судове засідання у такому разі не проводитися. Відповідач з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням, з наведенням відповідних підстав, що передбачені частинами п`ятою - сьомою статті 279 ЦПК України, не зверталася. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається […] через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частини перша та друга статті 279 ЦПК України).

Відповідач була повідомлена належним чином про розгляд справи у суді. Суд надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу, що є зареєстрованим місцем проживання Відповідача. Поштовий конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним повідомленням врученням ухвали про відкриття провадження у справі (пункт 4 частини восьмої статті 128, пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).

З метою належного інформування про розгляд справи Відповідача, який не має електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, Суд вжив додаткових заходів та застосував альтернативні способи комунікації. Зокрема, крім ухвали про відкриття провадження у справі, що надсилалась Відповідачу за адресою його місця проживання, що зареєстровано у встановленому законом порядку, відповідна ухвала була доведена до відома Відповідача через Портал Дія. Додатково, з метою вжиття заходів щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд справи, Суд надсилав копію ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу , що вказана в позовній заяві та кредитному договорі.

У зв`язку з ненаданням Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, і не заявлення клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178 ЦПК України).

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8). Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

У цій справі, за умовами договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту "NewShort" № 1560154 від 10.06.2024, укладеного між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та Відповідачем в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Відповідач зобов`язана була повернути кредит протягом 352 днів (пункт 1.3 Договору), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 16 днів, дата остаточного повернення кредиту відповідно до Графіку платежів - 28.05.2025.

10.06.2024 ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" через ТОВ "Пейтек" перерахувало Відповідачу кошти на платіжну картку № НОМЕР_1 в сумі 15 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ "ПЕЙТЕК" вих. № 5 від 22.04.2025. Ці кошти були перераховані на виконання договору № 1560154 від 10.06.2024. Відображення у договорі та довідках про рух коштів номера картки у форматі "перші шість та останні чотири цифри" (маскований номер) є прямою вимогою чинного законодавства щодо захисту інформації. Зокрема, пунктом 10 Постанови Правління НБУ № 113 від 03.11.2021 "Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику..." імперативно передбачено, що договори повинні містити номер електронного платіжного засобу споживача саме у форматі ХХХХ НОМЕР. Аналогічні вимоги щодо заборони копіювання та зберігання повного номера платіжного інструменту містяться у пункті 64 Постанови Правління НБУ № 164 від 29.07.2022. Таким чином, позивач діяв у повній відповідності до вимог регулятора, і відсутність повного номера картки у наданих документах не свідчить про їх неналежність.

У справах про стягнення заборгованості розрахунок боргу та внутрішні облікові документи кредитора, лист підтвердження платіжної системи є стандартними засобами доказування. Їх доказова сила оцінюється у сукупності з іншими доказами.

Факт перерахування коштів також підтверджується відповіддю АТ "Креді Агріколь Банк" від 07.11.2025, в якому підтверджено, що платіжна картка № НОМЕР_1 належить Відповідачу, кошти в сумі 15000,00 грн були зараховані 10.06.2024.

Суд, оцінивши докази у сукупності, встановив, що ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" дійсно надіслало 15 000 грн на вказану банківську картку. Надані Позивачем докази, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень зі сторони Відповідача, ненадання доказів, які б спростовували належність їй банківської карти чи факту перерахування коштів, визнає достатніми для встановлення обставин, на які Позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Позичальник не повернув суму кредиту та не сплатив проценти у визначеному розмірі згідно з Графіком платежів.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань, Новий кредитор направив на адресу Відповідача письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості вих. № 5596/635 від 14.10.2025.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Отже, внаслідок порушення Відповідачем графіку платежів та направлення Позивачем відповідної вимоги, строк виконання зобов`язання з повернення всієї суми кредиту настав.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів порушення Відповідачем умов договору. Позивач дотримав процедуру, необхідну для дострокового стягнення кредиту. Відповідачу було надано строк для добровільного погашення простроченої заборгованості, яким вона не скористалася, що й стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення всієї суми боргу. Натомість Відповідач не реалізувала своє право на подання заперечень та доказів погашення боргу.

Відповідно до розрахунку Первісного кредитора, що надав Позивач, станом на дату відступлення права вимоги у Відповідача утворилася заборгованість у розмірі 15 000,00 грн - тіло кредита. У цій частині Суд визнає вимоги обгрунтованими.

Позивач також нарахував 38 475,00 грн відсотків за період користування кредитом з 10.06.2024 року по 28.11.2024 року, застосовуючи стандартну ставку, передбачену пунктом 1.7.1 Договору у розмірі 1,5% за кожен день користування.

Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).

Щодо нарахування відсотків, то Суд виходить з того, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України "Про споживче кредитування", зокрема, статтю доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %". Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

У цій справі, що розглядається, кредитний договір був укладений 10.06.2024, тобто після набрання чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування". Таким чином, до спірних правовідносин застосовується частина п`ята статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.

Суд встановив, що пунктами 1.5.1, 1.7.1 Договору встановлено стандартну процентну ставку у розмірі 1,5 % в день, що перевищує встановлений законом максимальний розмір (1%). Водночас умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним (частина п`ята статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

Тому Суд не бере до уваги розрахунок відсотків, наданий Позивачем, оскільки він ґрунтується на нікчемних умовах договору (ставка 1,5%), та здійснює власний перерахунок в межах максимальної ставки 1% на день.

Суд враховує, що хоча Графік платежів (Додаток №1) містить інформацію про "знижену процентну ставку" на перший період, фактичний розмір процентів нарахований перевищує 1% , а тому для розрахунку заборгованості має застосовуватися виключно гранична ставка, встановлена законом.

Суд здійснив власний розрахунок за період фактичного користування кредитом з 10.06.2024 по 28.11.2024, і встановив, що розмір процентів становить 25 650,00 грн. (15 000,00 грн х 1% х 171 день).

Отже, Суд визнає обґрунтованими вимоги в частині стягнення 15 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 25 650,00 грн заборгованості за відсотками, які підлягають задоволенню. У решті вимоги про стягнення процентів, що перевищують максимальну ставку є необґрунтованими.

Позивач також нарахував Відповідачу штраф за порушення грошового зобовязання у розмірі 7 500,00 грн відповідно до пункту 6.4 Договору.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Водночас особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України).

Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки прострочення виконання зобов`язання мало місце в період дії воєнного стану в Україні (червень-листопад 2024 року), Відповідач звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу). Наведене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 7 500,00 грн.

Щодо права вимоги Позивача

Позивач має право вимагати сплату заборгованості, оскільки кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

У цій справі Позивач набув права вимоги до Відповідача за договором споживчого кредиту, що є предметом спору, на підставі договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024, що був укладений з Первісним кредитором. Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України).

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Загальна ціна позову становила 60 975,00 грн. Суд задовольнив вимоги на суму 40 650,00 грн, що становить 66,67% задоволених вимог, тому з Відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 614,93 грн (2 422,40 х 66,67%).

Також Позивач заявив вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Відповідач клопотання про зменшення цих витрат не заявляв, їх неспівмірність не доводив. Застосовуючи принцип пропорційності, Суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5 333,60 грн (8 000,00 х 66,67%). Такий розмір витрат на правничу допомогу, на переконання Суду, відповідає критеріям розумності та співмірності зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (підготовка позовної заяви, розрахунків, участь у справі) та досягнутим результатом, і не покладає на Відповідача надмірного тягаря, враховуючи часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 60 975,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (, НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх) заборгованість за кредитним договором № 1560154 від 10.06.2024 в сумі 40 650,00 грн (сорок тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), з яких: 15 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 25 650,00 грн заборгованості за відсотками, а також судовий збір у сумі 1 614,93 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 333,60 грн. Загальна сума до сплати становить 47 598,53 грн (сорок сім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 53 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО