РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - Павлюк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2025 заявник ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Павлюк І.А., звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче, ніж на 200 метрів до ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс - повідомлення) з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 (шість) місяців.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що з 30.03.2002 року по сьогодні ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 10.03.2015 року.

Починаючи із червня 2025 року ОСОБА_2 вчиняє фізичне, економічне та психологічне насильство стосовно заявниці, що виражається у тому, що він ображає останню, нецензурно лається в її бік, шарпає за руки, виганяє з квартири, систематично стукає у двері, вибиває їх, погрожує фізичною розправою, має при собі ніж та поводить себе агресивно. Як наслідок заявниця постійно перебуває у напруженому нервовому стані. Такі дії ОСОБА_2 спричиняють їй домашнє насильство фізичного, економічного та психологічного характеру.

24.06.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАД№469630 про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

24.06.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 АА№ 129360.

18.07.2025 суддею Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. постановлено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

25.07.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАД№659832 про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

25.07.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 АА№618694.

08.08.2025 суддею Рівненського міського суду Рівненської області Сидоруком Є.І. постановлено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

10.12.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 ЕТ№100750.

Увесь час, починаючи з червня 2025 р., заявниця потерпає від насильницьких дій з боку чоловіка. Такі його дії стосовно неї виражаються у діях фізичного, економічного та психологічного насильства, що виражалися у словесних образах нецензурною лайкою, погрозами, приниженнях її, залякуваннями її (психологічне насильство); застосування фізичного насилля, штовханнях, смиканнях, шарпаннях (фізичне насильство); перешкоджанні у володінні, користуванні, розпорядження майна (економічне насильство).

ОСОБА_2 влаштовує конфлікти та сварки, його постійна агресивна поведінка та протизаконні дії стали підставою постійних звернень до працівників поліції та кваліфікованої допомоги адвоката. Він не змінює своєї поведінки та продовжує неправомірні дії.

Незважаючи на вищенаведене, ОСОБА_2 вчиняє щодо заявниці домашнє насильство, його дії мають ознаки фізичного, психологічного та економічного домашнього насильства та є такими, що принижує честь, гідність, психологічну недоторканість останньої.

Таким чином, діяння ОСОБА_2 порушують права на життя в безпечному середовищі заявниці. Тобто є всі підстави вважати, що остання с особою, яка страждає від домашнього насильства. Заявниця вважає, що її колишній чоловік може завдати її ментальному здоров`ю та життю непоправної шкоди, а також перейти від погроз до дій.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчннення домашнього насильства щодо заявниці з боку ОСОБА_2 , а також, враховуючи той факт, що попередні заходи застосовані до порушника за вчннення домашнього насильства не вплинулн належним чнном на нього та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо колишньої дружини, та з метою забезпечення спокійного середовища для її проживання вважає, що до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Просить заяву задоволити повністю.

Ухвалою суду від 11.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника - адвокат Павлюк І.А., яка діє згідно ордера на надання правничої допомоги № 1202399 від 10.12.2025 у судовому засіданні підтримали заяву у межах її доводів, просили задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що з 30.03.2002 року по сьогодні ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 10.03.2015 року.

Починаючи із червня 2025 року ОСОБА_2 вчиняє фізичне, економічне та психологічне насильство стосовно заявниці, що виражається у тому, що він ображає останню, нецензурно лається в її бік, шарпає за руки, виганяє з квартири, систематично стукає у двері, вибиває їх, погрожує фізичною розправою, має при собі ніж та поводить себе агресивно. Як наслідок заявниця постійно перебуває у напруженому нервовому стані. Такі дії ОСОБА_2 спричиняють їй домашнє насильство фізичного, економічного та психологічного характеру.

24.06.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАД№469630 про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

24.06.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 АА№ 129360.

18.07.2025 суддею Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. постановлено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

25.07.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАД№659832 про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

25.07.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 АА№618694.

08.08.2025 суддею Рівненського міського суду Рівненської області Сидоруком Є.І. постановлено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

10.12.2025 інспектором протидії домашньому насильству Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 ЕТ№100750.

Увесь час, починаючи з червня 2025 р., заявниця потерпає від насильницьких дій з боку чоловіка. Такі його дії стосовно неї виражаються у діях фізичного, економічного та психологічного насильства, що виражалися у словесних образах нецензурною лайкою, погрозами, приниженнях її, залякуваннями її (психологічне насильство); застосування фізичного насилля, штовханнях, смиканнях, шарпаннях (фізичне насильство); перешкоджанні у володінні, користуванні, розпорядження майна (економічне насильство).

ОСОБА_2 влаштовує конфлікти та сварки, його постійна агресивна поведінка та протизаконні дії стали підставою постійних звернень до працівників поліції та кваліфікованої допомоги адвоката. Він не змінює своєї поведінки та продовжує неправомірні дії.

Незважаючи на вищенаведене, ОСОБА_2 вчиняє щодо заявниці домашнє насильство, його дії мають ознаки фізичного, психологічного та економічного домашнього насильства та є такими, що принижує честь, гідність, психологічну недоторканість останньої.

Таким чином, діяння ОСОБА_2 порушують права на життя в безпечному середовищі заявниці. Тобто є всі підстави вважати, що остання с особою, яка страждає від домашнього насильства. Заявниця вважає, що її колишній чоловік може завдати її ментальному здоров`ю та життю непоправної шкоди, а також перейти від погроз до дій.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Протидія насильству в сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів стосовно кривдника може призвести, в подальшому, до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї особи.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у цій сфері, є Закон України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20).

У постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №127/9600/22 вказано, що: «…обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях…».

Систематичність визначається, виходячи з кількісного показника порушення правил співжиття протягом необмеженого проміжку часу. При цьому суттєвим є саме факт повторного вчинення одного й того самого правопорушення, що свідчить про те, що застосовані заходи впливу є безрезультатними (постанова Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №161/16344/20).

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що у кожному конкретному випадку суди мають враховувати фактичні обставини справи та письмові докази, а заявник має довести факт вчинення фізичного та психологічного насильства відповідно до Закону.

Докази, що додаються до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватися місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його виглядіпсихологічному, фізичному, економічному, тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Як докази до заяви можуть додаватися, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонювальний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд, аналізуючи матеріали справи вважає, що заявниця, звернувшись до суду, мала на меті вжити заходів попередження вірогідного продовження чи повторення вчинення насильства з боку ОСОБА_2 , запобігти настанню тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також шкоди для постраждалої особи, а тому видача такого припису направлена на забезпечення першочергової безпеки заявниці.

Водночас, суд звертає увагу на те, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Саме на захист людини, її життя і здоров`я, недоторканості та безпеки спрямоване обґрунтоване застосування обмежувального припису. У свою чергу, згідно із частиною четвертою статті 13 Конституції України держава взяла на себе зобов`язання забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності, в тому числі і користувачів майном. Однак частина перша статті 63 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно, враховуючи, що найвища соціальна цінність, закріплена устатті 3 Конституції України, переважає над конституційним правом особи, передбаченим частиною четвертою статті 13 Конституції України, що відповідає загальному інтересу суспільства, допускається обмеження останнього на користь першого в межах правил, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов"язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчннення домашнього насильства щодо заявниці з боку ОСОБА_2 , а також, враховуючи той факт, що попередні заходи застосовані до порушника за вчннення домашнього насильства не вплинулн належним чнном на нього та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо колишньої дружини, та з метою забезпечення спокійного середовища для її проживання суд вважає, що до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Наведені вище обставини, вказують безумовно на вчинення ОСОБА_2 фізичного, економічного та психологічного насильства стосовно заявниці, в розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначають ризики продовження чи повторного вчинення фізичного насильства та чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також, при розгляді даної заяви, суд враховує принцип співмірності та можливості настання ризиків в майбутньому, зважаючи на систематичність вчинення домашнього насильства та ризиків настання насильства у майбутньому.

Частина 1 ст. 350-5 ЦПК України передбачає, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, але неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 81, 141, 259, 263-265, 294, 350-6, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису задоволити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче, ніж на 200 метрів до ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс - повідомлення) з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 (шість) місяців.

Копію рішення направити до Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області та виконавчому комітету Рівненської міської ради для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Героїв Поліції, 4; .

Суддя Н. Г. Кучина