Провадження № 22-ц/802/1438/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Киці С. І.,

з участю:

секретаря судового засідання Савчук О. В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши в місті Луцьку у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт, що свідоцтво про смерть, видане Луцьким відділом ДРАЦС 11 серпня 2025 року серії НОМЕР_1 , в якому зазначається прізвище « ОСОБА_2 », належить померлому ОСОБА_3 , прізвище якого в паспорті серії НОМЕР_2 , виданому Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 31 жовтня 2008 року, значиться як « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що висновок суду щодо відмови у відкритті провадження за даною заявою не відповідає правовим позиціям верховного Суду та перешкоджає їй в реалізації її прав на судовий захист.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в суді в порядку окремого провадження, з покликанням на ч. 3 ст. 315 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин другої, сьомої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено статтею 315 ЦПК України.

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як установлено судом, при зверненні до суду ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що свідоцтво про смерть, видане Луцьким відділом ДРАЦС 11 серпня 2025 року серії НОМЕР_1 , в якому зазначається прізвище « ОСОБА_2 » належить померлому ОСОБА_3 , прізвище якого в паспорті серії НОМЕР_2 виданому Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 31 жовтня 2008 року значиться як « ОСОБА_2 ».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала, що органи РАЦСу не мають повноважень виправляти або змінювати записи актів цивільного стану за відсутності заяви цієї особи. Тому іншого порядку, ніж судовий, для підтвердження належності документа не існує.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт пояснила, що до Луцького відділу ДРАЦС вона зверталась лише в усному порядку, письмової відмови щодо внесення виправлення у написанні прізвища померлого їй не надано.

Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до частин першої, шостої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно із пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 369/96/23.

Отже, для того, щоб виправити помилку в документах, що підтверджують факт державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику необхідно звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання (перебування). На підставі поданих документів відділ ДРАЦС складає обґрунтований висновок про: внесення зміни до актового запису та видати нове свідоцтво; або відмову у внесенні змін із зазначенням причин. Якщо зміни обґрунтовані, вноситься виправлення до актового запису, і заявнику видається нове свідоцтво.

Крім того, слід зазначити, що у разі внесення ідентифікуючих змін до актового запису про смерть особи перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини починається з дати внесення таких змін (висновок у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2025 року у справі №761/39934/24).

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Підставою для виправлення помилки в такому випадку буде судове рішення, у якому чітко визначено, які саме зміни необхідно внести.

Крім того, доводи апеляційної скарги в частині покликання заявниці на неврахування судом першої інстанції правових позицій Верховного Суду, висловлених у постановах: від 02.06.2021 у справі №211/3075/19, від 24.03.2021 у справі №641/2532/20, від 12.01.2022 у справі №235/6573/20, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не є релевантними до даної справи, так як у зазначених справах спори стосуються зовсім інших правовідносин, ніж у цій справі, яка є справою окремого провадження.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що правильним способом захисту в такому випадку може бути встановлення юридичного факту неправильності в актовому записі про смерть та внесення змін до актового запису про смерть, або ж оскарження в порядку КАС України відмови органу ДРАЦС у внесенні виправлень до актового запису. Якщо цим органом допущено порушення процедури розгляду цього питання.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, судом не порушено норми процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді