Справа № 372/4457/25
Провадження 2-2173/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Колісник К.С.,

за участю представника позивача Горлатого О.В.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Комарницька Ольга Володимирівна, Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), публічне акціонерне товариство «Надра» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», в якому просить суд Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1522 від 17 липня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою Ольгою Володимирівною, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:017:0037, що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості позивача перед публічним акціонерним товариством «Надра» за кредитним договором № 132/ РП/39/2008-840 від 27 березня 2008 року, яка станом на 23.04.2014 року складає 155 627, 01 доларів США, що у гривневому еквівалентні за офіційним курсом Національного банку України, складає 1 791 710 гривень 43 копійки та 1 700 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, нотаріус вчиняє виконавчий напис на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вказаний оспорюваний виконавчий напис, вважає, був вчинений з метою позбавити його у незаконний спосіб самої можливості захистити свої права та інтереси. Тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою суду від 05.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача, долучено до матеріалів справи подані представником позивача письмові докази, відповідь на відзив. Задоволено клопотання представників відповідачів, долучено до матеріалів справи подані представниками відповідачів відзиви на позов. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Надра» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишено без розгляду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство «Надра» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб). Продовжено розгляд справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Комарницька Ольга Володимирівна, Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), публічне акціонерне товариство «Надра» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений із порушенням законодавства.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву про визнання позивних вимог.

Представники третіх осіб в судове засіданні не з`явились,про причини неявки суду не повідомили, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подали.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.03.2008 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», надалі ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_1 , надалі позивач, було укладено кредитний договір №132/РП/39/2008-840. Відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в розмірі 80 876,25 доларів США.

У забезпечення виконання зобов`язань між ПАТ КБ «Надра» та позивачем, було укладено договір іпотеки, посвідчений 27.03.2008 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щуром О.І., було посвідчено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 2426.

17.07.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою Ольгою Володимирівною вчинено виконавчий напис №1522, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:017:0037, що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості позивача перед ПАТ КБ «Надра за кредитним договором 132/РП/39/2008-840 від 27.03.2008 року станом на 23.042014 року в сумі заборгованості за: кредитом в розмірі 79489,74 долара США, що у гривневому еквівалентні (курс 1 долар США = 11,512850 грн.), складає 915153,45 грн.; відсотками в розмірі 59 975,32 доларів США, що у гривневому еквівалентні (курс 1 долар США = 11,512850 грн.), складає 690 601,98 грн.; пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 8064,33 долара США, що у гривневому еквівалентні (курс 1 долар США = 11,512850 грн.), складає 92843,39 грн.; штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 8087,63 долара США, що у гривневому еквівалентні (курс 1 долар США = 11,512850 грн.), складає 93111,61 грн., а також відшкодувати витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1700,00 грн.

26.10.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Зеленевичем О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49137078 з примусового виконання виконавчого напису.

09 січня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» був укладений договір №GL3N212458 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N212458 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за яким ПАТ КБ «Надра» відступив ТОВ «Світ фінансів» право вимоги до позивача, за кредитним договором № 132/РП/39/2008-840 від 27.03.2008 року та всі права іпотекодержателя за договором іпотеки від 27.03.2008 року, укладеним для забезпечення виконання зобов`язань позивача за вказаним вище кредитним договором.

25.03.2025 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області року у справі №372/505/25 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» () на його правонаступника ТОВ «Світ Фінансів» (), у виконавчому провадженні № 49137078 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 17.07.2014 року Комарницькою Ольгою Володимирівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1522.

Всі зазначені обставини встановлені ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25.03.2025 у справі №372/505/25, тому в силу статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають доказуванню.

Зазначені обставини встановлені ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25.03.2025 у справі № 372/505/25, тому в силу статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають доказуванню.

19.06.2025 року постановою заступника начальника відділу Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевичем Олексієм Вікторовичем замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів» (), у виконавчому провадженні № 49137078 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого року Комарницькою О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1522.

Про вчинення оскаржуваного виконавчого напису позивачу стало відомо 24.07.2025 року після виявленої інформації в АСВП, після чого представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 49137078 в Обухівському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та в подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис з підстав: порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису; неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, слід зазначити наступне.

Згідно пункту 2.3. Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

17.07.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою Ольгою Володимирівною вчинено виконавчий напис за відсутності як оригіналів/копій: повідомлення - письмової вимоги стягувача/відповідача про усунення порушень іпотекодавцю; доказів відмітки іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітки поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження №14-706цс19) зазначено, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

У постанові від 23 жовтня 2024 року у справі № 953/510/23 Касаційний цивільний суд у складі ВС зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, є підтвердженням безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору щодо розміру заборгованості.

В іншій справі (постанова КЦС ВС від 11 вересня 2024 року у справі № 372/2174/22) суд зауважив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка перевіряється нотаріусом за формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Безспірним боргом є борг боржника, з яким останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певного боргу не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж підтверджують наявність у боржника перед кредитором боргу саме в такому розмірі (аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду України від 18.12.2018р. у справі № 910/35/18).

Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису вже досліджено Верховним Судом.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц зазначив, що сам лише факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі № 6- 158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення зазначеної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

В той же час, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність боргу, а також встановлюють його розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (постанови Вищого господарського суду України від 28.09.2011р. у справі №10/52пд та від 05.12.2011р. у справі №02/5026/889/2011 та від 02.05.2018р. у справі №910/3031/17).

Згідно розділу 1 Переліку документів «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами»

Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

17.07.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою Ольгою Володимирівною вчинено виконавчий напис за відсутності як оригіналів первинних документів, які підтверджують наявність заборгованості, а також встановлюють її розмір та строк виникнення, а саме: первинні платіжні документи, що підтверджують видачу боржнику грошових коштів за саме кредитним договором, в забезпечення виконання умов якого сторонами укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки; належним чином засвідчену банківську виписку про рух коштів по кредитному рахунку боржника вказаного у кредитному договорі; документи, що підтверджують визнання боржником наявної заборгованості за кредитним договором та її розміру .

Згідно статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

В тексті оспорюваного виконавчого напису відсутні відомості про строк, за який провадиться стягнення.

Стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису Велика Палата Верховного Суду підтримала власний правовий висновок щодо строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, визначивши, що норми ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» варто застосовувати разом із нормами ч. 2 ст. 88 цього Закону та ст. 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис (постанова ВП ВС від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17).

Таким чином, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у приватного нотаріуса були відсутні первинні документи що свідчить про неможливість встановлення нотаріусом строку, за який провадиться стягнення, дійсної суми заборгованості та виключає безспірність вказаної суми.

Доведення строку, за який провадиться стягнення, та наявної безспірної заборгованості при зверненні до нотаріуса, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має саме відповідач, як стягувач за виконавчим написом.

Однак, з метою повного та всебічного розгляду справи судом, перед поданням цього позову, представник позивача адвокат Горлатий О.В. звернувся до відповідачів та третьої особи 1 приватного нотаріуса Комарницької О.В. з адвокатськими запитами про надання копій документів, що стали підставою для вчинення приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису.

ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» своїм листом від 25.07.2025 за № 35/07-1 повідомило, що виконавчий напис №1552 вчинено 17.07.2014, а товариство набуло статус кредитора 09.01.2020. При цьому, ПАТ «КБ «Надра» після відступлення права вимоги до ОСОБА_1 не передавало товариству запитувані копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1522.

Приватний нотаріус Комарницька О.В. своїм листом від 31.07.2025 за № 59/01-16 повідомила, що в зв`язку з нотаріальною таємницею, передбаченою ст.8 Закону України «Про нотаріат», позбавлена можливості надати копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1522, так як позивач не є особою, за дорученням якої вчинялася нотаріальна дія.

ПАТ «КБ «Надра», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, своїм листом від 31.07.2025 року за №089-60-241/25 повідомило, що з 01.09.2020 ліквідаційна процедура ПАТ «КБ «Надра» завершена. В зв`язку з чим, всі документи ПАТ «КБ «Надра» передано на зберігання до Національного банку України.

З метою повного та всебічного розгляду справи судом, перед поданням цього позову, представник позивача адвокат Горлатий О.В. звернувся до Національного банку України з адвокатським запитом про надання копій документів, що стали підставою для вчинення приватним нотаріусом Комарницькою О.В. оспорюваного виконавчого напису.

Національний банк України своїм листом від 22.08.2025 року за № 14-005/64938 повідомив, що судова справа ОСОБА_1 і описах архівних справ ПАТ «КБ «Надра» не зазначена і на архівне зберігання до Національного банк України не передавалася. Зазначений

Зазначений лист Національного банку України підтверджує оводи позивача, що 17.07.2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Комарницька О.В. не мала правових підстав вчиняти виконавчий напис № 1522 про звернення стягнення на майно позивача.

Суд погоджується з зазначеними доводами та аргументами позивача та враховуючи викладені вище положення законодавства, а також правові позиції Верховного Суду України, вважає, що нотаріус не мав повноважень на вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Суд перевірив доводи боржника у повному обсязі, вважає їх обґрунтованими та дійшов висновку, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, нотаріуси були позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, здійснив виконавчий напис на правочині, на підставі якого законодавство не передбачає можливості вчинення такої нотаріальної дії.

А відтак охоронювані законом права та інтереси позивача були порушені та підлягають до їх захисту судом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 109, 193, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 215, 251, 253, 257, 258, 261, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 46, 50, 87-89 Закону України «Про нотаріат», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1522 від 17 липня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою Ольгою Володимирівною, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:017:0037, що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості позивача перед публічним акціонерним товариством «Надра» за кредитним договором № 132/ РП/39/2008-840 від 27 березня 2008 року, яка станом на 23.04.2014 року складає 155 627, 01 доларів США, що у гривневому еквівалентні за офіційним курсом Національного банку України, складає 1 791 710 гривень 43 копійки та 1 700 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко