Справа № 473/6300/25
РІШЕННЯ

іменем України

"17" грудня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Булкат М.С.,

за участю секретаря судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив

01 грудня 2025 року заявник ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування даної заяви заявник ОСОБА_1 зазначив, що06 березня 1993 року Лазовською селищною радою Верхоянського району Республіки Саха ( ОСОБА_4 ) видано свідоцтво про народження, в якому заначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу російською). Батьками зазначені (мов. ориг.) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

09 липня 1998 року, внаслідок укладення договору обміну, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округу Миколаївської області Омельчук І.М., зареєстрованого в реєстрі за №906, ОСОБА_2 та її син, ОСОБА_1 , 1993 р.н. стали власниками житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №2403 14.07.1998 року.

Однак, в наступному, ОСОБА_1 отримав паспорт, де при перекладі ім`я з російського « ОСОБА_8 » отримав український відповідник « ОСОБА_9 », як ОСОБА_1 .

В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. В зв`язку з чим заявник просив заявлені вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_3 надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій просила розглядати справу без її участі за наявними в справі матеріалами, підтримує заяву.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 06 березня 1993 року Лазовською селищною радою Верхоянського району Республіки Саха ( ОСОБА_4 ) видано свідоцтво про народження, в якому заначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу російською). Батьками зазначені (мов. ориг.) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

09 липня 1998 року, внаслідок укладення договору обміну посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округу Миколаївської області Омельчук І.М., зареєстрованого в реєстрі за №906, ОСОБА_2 та її син, ОСОБА_1 , 1993 р.н. стали власниками житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №2403 14.07.1998 року.

ОСОБА_1 отримав паспорт, де при перекладі ім`я з російського « ОСОБА_8 » отримав український відповідник « ОСОБА_9 », як ОСОБА_10 , а не ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

В адміністративному порядку виправити помилку неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Виходячи з вищезазначеної норми, суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до Експертного висновку №056/511-n від 01.07.2022 року, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, різне написання імен «ЄВГЕН» та «ЄВГЕНІЙ» є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії.

Факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме договору обміну від 09.07.1997 р., підтвердився в судовому засіданні матеріалами справи та розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання імені в документах, на думку суду, пояснюється типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії або технічною опискою з боку особи, що видавала вказаний документ.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки дає йому можливість реалізувати свої права.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 договору обміну, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округу Миколаївської області Омельчук І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 906 від 09 липня 1997 року на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржене в Миколаївській апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.С. Булкат