Провадження №2/523/3744/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" листопада 2025 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді- Аліної С.С.
за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Керченської міської ради, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни про визнання права власності на спадкове майно за законом,-
До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Керченської міської ради, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 право власності на спадкове майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 2095174.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту Є.П. 14.01.2022 року була заведена спадкова справа №68979929 (номер у нотаріуса: 04/2022) до майна ОСОБА_2 , батька Позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На сьогоднішній час, діяльність приватного нотаріуса Теуту Є.П. зупинена за її заявою у зв`язку з неможливістю здійснювати нотаріальну діяльність.
19.10.2022 року між приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту Є.П. та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бояринцевою В.В. укладено Договір про заміщення приватного нотаріуса Теуту Є.П. з 25.10.2022 року і до закінчення воєнного стану.
Таким чином, до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни, перейшла спадкова справа №68979929 (номер у нотаріуса: 04/2022), у якій єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину, є Позивач ОСОБА_3
17.08.2023 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Бояринцевої В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала його батьку, ОСОБА_2 .
При цьому, Позивач повідомив нотаріуса про те, що оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця на зазначену квартиру, у нього відсутні, і тому надати їх нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.
Поряд із цим, у Позивача були наявні нотаріально посвідчені копії: -нотаріально посвідчена копія Договору дарування квартири від 01.08.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Керченського нотаріального округу Кручко В.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1874; - нотаріально посвідчена копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1317208 від 25.08.2003 року.
Позивач надав приватному нотаріусу Бояринцевій В.В. вищевказані нотаріально посвідчені копії документів.
17.08.2023 року приватним нотаріусом Бояринцевою В.В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №28/02-31, якою, Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки відмова нотаріуса перешкоджає Позивачу вирішити питання щодо реалізації спадкових прав, Позивач вимушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.02.2024 року.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 05.11.2024 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дмитренка Д.Ф. про витребування доказів у цивільній справі. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої В.В. спадкову справу № 68979929 (номер нотаріуса 04/2022) до майна ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту Є.П. 14.01.2022.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 05.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 03.02.2025 року.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15.09.2025 року витребувано - з Міністерства юстиції України письмові відомості: хто є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі яких документів; - з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, на підставі якої проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості: АДРЕСА_2 .
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, від представника позивача адвоката Дмитренка Д.Ф. до суду надійшла письмова заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності.
У судове засідання представник відповідача Керченської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини не явки суду не повідомив.
У судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бояринцева В.В. не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, надала письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Керченської міської ради, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.9).
Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 2095174.
17.08.2023 постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевою В.В. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.20-21).
Відповідно до постанови 14 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту Є.П. заведена спадкова справа №04/2022 до майна ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживав за адресою: АДРЕСА_3 .
На даний момент діяльність приватного нотаріуса Теуту Є.П. зупинена, у зв`язку з неможливістю здійснювати нотаріальну діяльність.
З метою забезпечення прав осіб, за участю яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії (видача дублікатів нотаріально посвідчених документів, видача свідоцтв про право на спадщину в межах заведених спадкових справ тощо), згідно ст. 29 Закону України «Про нотаріат» 19.10.2022 року приватним нотаріусом Бояринцевою В.В. з приватним нотаріусом Теуту Є.П. укладено Договір про заміщення приватного нотаріуса Теуту Є.П. з 25 жовтня 2022 року, до закінчення воєнного стану.
До суду 01.04.2025 року надійшли матеріали спадкової справи, на виконання ухвали Пересипського районного суду м.Одеси від 05.11.2024 року, від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої В.В., спадкова справа за № 04/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 62-х аркушах ( арк.сп.128-191).
Відповідно до матеріалів спадкової справи, вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся 17 серпня 2023 року до приватного нотаріуса Бояринцевої В.В. з письмовою заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 ( арк.сп.130).
Із матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою № 343173029 від 17.08.2023 року, сформованою Приватним нотаріусом КМНО Бояринцевою В.В. право власності на вищевказану квартиру зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі: договору дарування, реєстр № 1874 01.08.2003, Приватний нотаріус В.М. Кручко. (арк.с179-185).
17.08.202023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріальног округу Бояринцева В.В. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної діїі позивачу ОСОБА_1 ( арк.сп.191), з тих підстав що спадкоємець померлого ОСОБА_1 не надав нотарусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.66 Закону України „Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.
Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими, та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу який би спростував доводи викладені позивачем по справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 до Керченської міської ради, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Керченської міської ради, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності квартиру АДРЕСА_1 (сто сімнадцять), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.