Справа № 216/2602/22
провадження 2-з/216/44/25
УХВАЛА

іменем України

01 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Цимбалістенко О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Пташкіна А.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про розірвання мирової угоди про виконання цивільно-правових зобов`язань дитини, стягнення моральної шкоди, заподіяної дитині внаслідок примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про розірвання мирової угоди про виконання цивільно-правових зобов`язань дитини, стягнення моральної шкоди, заподіяної дитині внаслідок примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань.

Позивач та її законний представник звернулись до суду із письмовим клопотанням про забезпечення доказів, в обґрунтування якого зазначили, що 10.01.2025 вона звернулась до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради з проханням надати: рішення Центрально-Міської районної ради №526 від 17.12.2008, ухвалу суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-120/2010 від 05.02.2010 та мирову угоду від 05.02.2010 завірену представником органу опіки та піклування в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради (Шейко А.О.). Однак до теперішнього часу зазначені документи надані не були, у зв`язку із чим вона змушена звернутись з клопотанням про витребування доказів.

Позивач та її законний представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 , який приймає учать у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що позивач та її представник не складали і не підписували заяву, вважає, що її склала та підписала сестра представника позивача.

Вислухавши відповідача, розглянувши клопотання позивача та її представника про забезпечення доказів у справі, суд вирішив задовольнити його, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 5 ст. 263 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Водночас, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (ч. ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України).

Слід звернути увагу на те, що приписи ст. 84 ЦПК України не обмежують суд в праві витребувати необхідні для розгляду справи докази колом учасників даного судового процесу, тобто суд наділений правом витребувати такі докази також від інших підприємств, установ та організацій, державних та інших органів чи посадових осіб, незалежно від їх участі у справі.

Необхідно враховувати, що за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 89, 263, 376 ЦПК України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до пункту 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

За таких обставин, враховуючи предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що заявлене представником позивача клопотання про забезпечення доказів у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 83, 84, 89, 116, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення доказів задовольнити.

Витребувати з виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради:

- ухвалу Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №2-120/2010 від 05.02.2010;

- мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.02.2010 завірену представником органу опіки та піклування в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради (Шейко А.О.).

Витребувати з архіву Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

- матеріали цивільної справи №2-120/09 (2-120/2010) для огляду в судовому засіданні.

Відкласти розгляд справи до 10 год 15 хв 13 січня 2026 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 05 грудня 2025 року о 15 год 45 хв.

Суддя О.В. Цимбалістенко