Провадження № 2/357/5852/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

09 грудня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Товариства зобмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - Романенко М.Е. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить поновити строк позовної давності для подання позову та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 21160.34 грн., також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу.

25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Позов мотивований тим, що 18.08.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 271885. Сума кредиту становила 3800 грн та кредит був наданий на 21 днів. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору та перерахувало відповідачу кредитні кошти. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що складений на дату укладення договору відступлення права вимоги №1 від 12.04.2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 16 168,40 грн., а саме : сума основного боргу - 3 800,00 грн.; сума боргу за процентами - 1 436,40 грн.; сума боргу за пенею і штрафами - 10 932,00 грн.

12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 271885 від 18.08.2018.

Позивач посилаючись на своє право як нового кредитора в частині нарахування інфляційних втрат та 3% річних вказує, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 на момент пред`явлення позову складає 21 160,34 грн. Крім того, представник позивача просить поновити строк позовної даності, посилаючись на судову практику та пп.п. 12 «Прикінцевих положень» ЦК України.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 02.10.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 18.08.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 271885, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірі 3 800,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (п. 1.1 Договору).

Згідно п.1.2 договору сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1.2.1. 1,71 % (один кома сім один процентів) від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору.

Сукупна вартість кредиту складає 135,91 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 5164,58 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.3.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 35,91 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 1364,58 грн. (у грошовому виразі). 1.4. Строк дії договору 21 днів.

Пунктом 1.5.1. договору встановлено, що кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта.

12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 рокуокрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній.

12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду № 10 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 11 від 27.12.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 271885 від 18.08.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 21 160,34 грн., яка складається з: суми заборгованості 16 168,40 грн., суми інфляційних втрат - 3 535,45 грн., суми 3% річних - 1 456,48 грн.

Відповідно протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Наказом № 55-к від 25.07.2024 року на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно з статтею 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цьогоКодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено, що ТОВ «Він Фінанс» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного договору факторингу №1 від 12.04.2018 та додаткової угоди до договору факторингу.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором, а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі розмірі 21160.34 грн.

Судові витрати.

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16)

Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу Адвокатським Бюро «Анастасії Міньковської» на підставі договору про надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024 року.

Представник позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надав: договір про надання правничої допомоги № 33 від 22.03.2024 року укладений між Адвокатським Бюро «Анастасії Міньковської» та ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" в особі директора Романенка Михайла Едуардовича.

Згідно додаткової угоди до договору № 33 про надання правової допомоги від 22.03.2024 року укладеної 22.03.2024 року сторони розширили розділ «1 Предмет договору» та доповнили новим пунктом такого змісту:

«1.2 Адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з Шуленіної Н.А.»

Відповідно до детального опису робіт (надання послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК`Довіра та гарантія» щодо стягнення кредитної заборгованості вбачається, що загальна вартість робіт наданих послуг і виконавчих робіт на підготовку позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості з додатками становить5000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Враховуючи надані представником позивача докази в підтвердження здійснення відповідних витрат, а також, враховуючи розгляд справи в спрощеному провадженні, обсяг виконаних адвокатом робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 514, 525, 526, 530, 1050, 1054, 1078 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) заборгованість за кредитним договором № 271885 від 18.08.2018 року у загальному розмірі 21160,34 грн. ( двадцять одна тисяча сто шістдесят гривень, 34 копійок), судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», , м. Київ вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 15.12.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола