Справа № 502/2204/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку бід цим будинком, кадастровий номер :02:009:1254. При житті ОСОБА_2 склала заповіт за яким заповідала позивачу вказане майно. Позивачка спадщину після смерті спадкодавиці прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та частка у праві спільної сумісної власності земельної ділянки бід цим будинком, кадастровий номер :02:009:1254.

1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2021, зареєстрованого в реєстрі за №1311.

Частка у праві спільної сумісної власності земельної ділянки під вказаним будинком, кадастровий номер :02:009:1254, належить померлій на підставі витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності №297449085 від 02.02.2022.

Позивачка є спадкоємцем вказаного майна за заповітом після смерті ОСОБА_2 , відповідно до заповіту від 19.09.2022, зареєстрованого в реєстрі за №2106 та такою що спадщину прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи №53/2025.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_2 , проте нотаріусом було пояснено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, відтак ці питання вирішується в судовому порядку.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Спільна власність це власність декількох (двох і більше) осіб на один об`єкт. Якщо при цьому частки кожного із співвласників визначені, то це спільна часткова власність, а якщо частки не визначені спільна сумісна власність. Такі норми містить глава 26 розділу І книги третьої Цивільного кодексу України.

Спільна сумісна власність це вид спільної власності, при якому частки співвласників не визначені (статті 355, 368 ЦК).

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові по справі № 570/997/19 виснував, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавиці прийняла, є спадкоємцем за заповітом, спадкове майно у вигляді частки у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку та 1/2 частку на вказаний житловий будинок дійсно належало спадкодавцю, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0854 га, кадастровий номер :02:009:1254, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков