Справа № 462/9156/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді: Постигач О. Б.

за участю секретаря судового засідання: Глушко С. І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові заяву представниці позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Бекерської Олени Іванівни про закриття провадження та повернення судового збору у цивільній справі № 462/9156/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

представниця ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бекерська О. І. звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2022 року по 31.05.2025 року у розмірі 7 799,06 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін.

10.12.2025 року від представниці позивача Бекерської О. І. через систему «Електронний суд» надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернення судового збору, оскільки відповідачами сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі необхідно закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, у котрих в силу ст. 182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань, у тому числі й подавати заяви про закриття провадження у справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначено у постанові Верховного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд вважає, що заява представниці позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору не суперечить інтересам учасників справи, а тому суд приймає таку з огляду на те, що правом позивача було звертатися в суд із позовом, відповідно його правом є відмовитися від позовних вимог та клопотати про закриття провадження у справі.

Внаслідок наведеного, суд приходить до висновку, що провадження у вказаній цивільній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Одночасно, суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Оскільки, підставою для закриття провадження у справі є клопотання представника позивача про відсутність предмету спору, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому судовий збір підлягає поверненню.

Як вбачається з долученої до позовної заяви платіжної інструкції від 13.11.2025 року № 25546, позивачем сплачено 3 028,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, що підтверджується також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України /а.с. 7/.

У зв`язку із вищенаведеним, заява представниці позивача в частині повернення судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» також підлягає задоволенню.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 353 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд,-

постановив:

заяву представниці позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Бекерської Олени Іванівни про закриття провадження та повернення судового збору задовольнити.

Провадження у цивільній справі № 462/9156/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області (, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. К. Левицького, 18) повернути з державного бюджету Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» (ЄРДПОУ: 05506460, МФО: 320478, р/р НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК») сплачений судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, 00 копійок згідно платіжної інструкції від 13.11.2025 року № 25546.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає, а в частині закриття провадження може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Постигач О. Б.