Справа № 331/6819/25
Провадження № 2-н/331/663/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада року суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ПрАТ «ВФ Україна» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У відповідності до ст. 165 ЦПК України судом було зроблено запит з метою надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із відповіддю № 2037757 від 24.11.2025 р. з Єдиного державного демографічного реєстру, інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.

Згідно відповіді № 2083819 від 24.11.2025 р. щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифіковано, але на момент надходження запиту РНОКПП закрито та знято з обліку, у зв`язку з наявністю повідомлення від ВРАЦС про громадян, які померли.

Частиною 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи до якої пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Світлицька