Провадження № 2/947/5096/25
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Петрової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
05 серпня 2025 року до канцелярії суду звернулася представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 67,20 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: квартира АДРЕСА_2 . Зазначає, що з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , позивачка у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алексєєвої О.О. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 19.07.2022 р. Стверджує, що крім позивачки, інших спадкоємців щодо майна померлого ОСОБА_3 , які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, немає.
Зазначає, що 25.06.2025 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва О.О. листом №252/02-14 повідомила про неможливість видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності, оформленого відповідно до вимог законодавства України або інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з викладеним, з метою захисту своїх прав позивач звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.10.2025 року на 14.00 год.; витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої Олени Олексіївни засвідчену копію матеріалів спадкової справи у спадковому реєстрі №69485836, у нотаріуса №38/2022, заведеної до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв`язку з неотриманням витребуваних доказів, підготовче судове засідання, призначене на 20.10.2025 року на 14.00 год., було відкладено до 13.11.2025 року до 09.45 год.
27.10.2025 року через систему «Електронний суд» від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої Олени Олексіївни надійшла засвідчена копія матеріалів спадкової справи №38/2022, заведеної до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12.11.2025 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.
Протокольною ухвалою суду від 13.11.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.12.2025 року на 10.00 год.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
У судове засідання, призначене на 17.12.2025 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 17.12.2025 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, Відзив на позов не подав.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 67,20 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1995 року зареєстрованого на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, р/н НОМЕР_2 .
Право власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру було зареєстровано КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 27.12.1995 р., запис в реєстраційній книзі 151 пр, стор. 100, р. №200, на підставі вказаного договору.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2013 року по цивільній справі №520/15272/13-ц, яке набрало законної сили 31.12.2013 року, договір купівлі-продажу №11966 від 26.12.1995 р., що укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на Одеській товарній біржі, зареєстрований в Одеській товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», р/н 11966 від 26.12.1995 р., було визнано дійсним.

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алексєєвої О.О. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 19.07.2022 року було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 номер у спадковому реєстрі 69485836, у нотаріуса 38/2022. Окрім позивачки, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, немає.

25.06.2025 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алексєєва О.О. листом №252/02-14 повідомила про неможливість видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності, оформленого відповідно до вимог законодавства України або інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

У Постанові від 04.11.2024 року по справі №464/2225/22 Верховний Суд роз`яснив, що у випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини у складі нерухомого майна всіма спадкоємцями відбувається у спосіб звернення з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні. Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину.

Згідно ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У Постанові від 23.02.2022 року по справі №201/4783/19 Верховний Суд наголосив, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», пп. 4.14 п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей. Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (п. 4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

25.06.2025 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва О.О. листом №252/02-14 повідомила про неможливість видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності, оформленого відповідно до вимог законодавства України або інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також позивачці було запропоновано звернутись до суду із заявою щодо вирішення питання стосовно спадкування зазначеного майна. Представник позивачки зверталась з адвокатським запитом від 22.07.2025 р. №051/1/25 до Одеської товарної біржі за зареєстрованою адресою її місцезнаходження з метою отримання примірника оригіналу/дублікату договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р. зареєстрованого на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, р/н НОМЕР_2 , на підставі якого померлому належало спадкове майно, однак зазначений адвокатський запит повернувся з відміткою про відсутність Одеської товарної біржі за вказаною адресою.

З огляду на неможливість надання ОСОБА_1 нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують належність померлому ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 , зокрема оригіналу договору №11966 купівлі-продажу нерухомого майна від 26.12.1995 р., зареєстрованого на Одеській товарній біржі, оскільки такий документ у неї відсутній, позивачка має лише копію відповідного договору, а вчинення дій з отримання примірника оригіналу/дублікату зазначеного договору виявились безрезультатними, враховуючи відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію за померлим права власності на спадкове майно, спадкові права позивачки підлягають судовому захисту, оскільки остання позбавлена можливості захистити свої майнові права у позасудовому порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Висновки у подібних правовідносинах, що наведені у Постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі №487/9435/15-ц.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1217, 1220, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 76- 81, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 67,20 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. М. Куриленко