Справа № 467/1799/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.12.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, на відповідність вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Вказана позовна заява надійшла до Арбузиснкього районного суду Миколаївської області 10 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд».

Але провадження за нею не може бути відкрите через наявність очевидних і істотних недоліків на цей час.

Таке зумовлює пропозицію позивачу сунути недоліки позовної заяви, зокрема, шляхом:

1)виконання вимог п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, тобто зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

2)виконання вимог п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, тобто, надання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

3)виконання вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме: належного засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви.

Зокрема, правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 №55.

Оскільки копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у справі № 160/7887/18 (провадження № К/9901/8838/19).

Крім цього, позивачу належить виконати вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України у частині надання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

У даному випадку, позивач має пільги як учасник бойових дій, але він має право не сплачувати судовий збір на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» виключно в тих правах, де мова йде про його права саме як учасника бойових дій.

Постанови ВП ВС від 12 лютого 2020 року із №545/3115/19 та із провадженням № 14-489цс19), на яку посилається представник позивача у позовній заяві, не існує (номер справи не відповідає номеру провадження).

Натомість, згідно постанови ВП ВС від 11 вересня 2024 року у справі № 567/79/23 у питанні сплати судового збору учасниками бойових дій актуальними на цей час залишаються постанови № 9901/311/19 від 09 жовтня 2019 року та №545/1149/17 від 12 лютого 2020 року.

Зокрема, у постанові №545/1149/17 від 12 лютого 2020 року ВП ВС вказала, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Та оскільки у цьому випадку позивач пред`явив до відповідача позовні вимоги, які не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій, не стосуються будь-яким іншим чином соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то він не звільняється від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу належить надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 211, 20 грн. за одну вимогу немайнового характеру.

Тому є наявними підстави для залишення цієї позовної заяви без руху у порядку ч.1 ст. 185 ЦПК України і висунення позивачу пропозиції усунути указані у цій ухвалі недоліки у визначений у ній же спосіб.

За правилом ч.2 ст. 185 ЦПК України строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням характеру недоліку, що був виявлений при перевірці позовної заяви, вважаю достатнім строк для їх усунення у три дні з моменту отримання копії цієї ухвали.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу не пізніше 3 (трьох) днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути вказані у ній недоліки, у спосіб, що у ній же і визначений.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо він не усуне недоліки позовної заяви у встановлений судом 3 - денний строк, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню йому.

Ухвала в силу ч.2 ст. 261 ЦПК України оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ірина Явіца