Провадження № 2/344/6267/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

18 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2025 згідно дати реєстрації представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 у розмірі 15 764,00 грн., 2422,40 грн. судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ». На виконання умов кредитного договору, 05.08.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця, первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.

20.01.20245 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9624365 від 12.02.2024.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконував, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 у розмірі 15 764 грн. та судові витрати по справі (а.с. 1-9).

24.10.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 66-67).

28.10.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та витребувано докази (а.с. 71-73).

11.11.2025 на виконання ухвали представником АТ КБ «ПриватБанк» надано витребувану інформацію (а.с. 78-80).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.12.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

05.08.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладеного договір кредитної лінії №00-9890990, який підписано одноразовим ідентифікатором 15956 відправлено: 05.08.2024 17:55:25 введено: 05.08.2024 17:55:42 підписано ел. підписом позичальника (електронний підпис Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону НОМЕР_2 ) (а.с. 24-28).

За цим Договором сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 7000 грн., тип кредиту - кредитна лінія, цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби.; строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - 31 липня 2025, згідно умов пункту 3.4 цього Договору (п.п.1.2.-1.3. Договору).

Згідно п.п. 1.5.1., 1.5.2. Стандартна процента ставка складає 1,45% від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1 % від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (датою видачі Кредиту). 1.5.3. У разі здійснення Позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою Періодичною Датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору, до Позичальника, як учасника Програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (Знижена процентна ставка) на Стандартну процентну ставку, розмір якої зазначено в п.1.5.2. цього Договору. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання від Кредитодавця індивідуальної знижки (застосування Зниженої процентної ставки), користування Кредитом для Позичальника здійснюється за Стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.5.1. цього Договору.

Вілповідно до п. 1.6. Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від Суми кредиту, що складає: 1050 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.

Згідно п.п. 1.7.1., 1.7.2., денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5%. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Позичальником права на Знижену процентну ставку та з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5%.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 11985,72% (п. 1.8. Договору); орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення цього Договору становить 9472,53% (1.8.1. Договору); орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 44590 грн. (п. 1.9. Договору); орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього Договору становить 44117,50 грн. (п. 1.9.1. Договору).

Відповідно до п. 2.8. кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 05 серпня 2024, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 7000 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_3 .

Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-14).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №172/02 від 06.02.2025, ТОВ «Платежі Онлайн» повідомляє, що через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції відповідно до реєстру, де під №1013 вказано: дата проведення транзакції - 05.08.2024, сума - 7000, маска картки клієнта НОМЕР_3 (а.с. 15-16).

Згідно з додаткової інформації ТОВ «МАКС КРЕДИТ» щодо ПІБ, РНОКПП та номеру договору Позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн»), під номером 1013 вказано: ПІБ клієнта - ОСОБА_1 , номер кредитного договору - №00-9890990 (а.с. 11-12).

20.01.2025 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор) уклали Договір факторингу №20012025-МК/ЕЙС (а.с. 51-53).

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору в порядку та на умовах, визначених в Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Згідно з п. 2.2. сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором, Фактор набуває права на всі суми, які він одержав від боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержанні ним суми будуть меншими від суми сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру Боржників наступний Реєстр Боржників є самостійним додатком, та не змінює попередній.

В акті приймання-передачі до Договору факторингу №20012025-МК/ЕЙС від 20.01.2025 вказано, що згідно з вимогами Договору факторингу №20012025-МК/ЕЙС від 20.01.2025, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняв Реєстр Боржників ТОВ «МАКС КРЕДИТ» в кількості 3155 (а.с. 64).

Платіжними інструкціями підтверджується переказ коштів ТОВ «МАКС КРЕДИТ» від ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (а.с. 47).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Договору факторингу №20012025-МК/ЕЙС від 20.01.2025 до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 в розмірі 15764 грн., з яких 8050 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7714 грн. - залишок заборгованості по простроченим відсоткам, 3500 грн. - штрафні санкції згідно умов договору, кількість днів прострочення 153 (а.с. 42-43).

Згідно з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024, ОСОБА_1 , наданим ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 станом на 01.10.2025 (включно) складає 15764 грн., з яких 8050 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7714 грн. - прострочена заборгованість за процентами, та станом на 01.10.2025 заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена (а.с. 44).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості наданим ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024, загальна сума заборгованості 15764 грн., з яких сума заборгованості за основним зобов`язанням - 7000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 7714 грн., сума заборгованості за нарахованими комісіями - 1050 грн. (а.с. 48)

Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251030/86941-БТ від 03.11.2025, наданої на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № НОМЕР_4 , номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій з 05.08.2024 по 10.08.2024: НОМЕР_2 . У виписці за договором №б/н за період 05.08.2024 - 10.08.2024, наданої АТ КБ «ПриватБанк», вказано, що 05.08.2024 на карту ОСОБА_1 , надійшло 7000 грн., деталі операції payway1*tr4cv, 12G.KOZHUMYATSKA ST (а.с. 78-79).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно положень ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно змісту ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 30 серпня 2018 року у справі № 904/8978/17, від 04 березня 2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надала суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

Отже, долучений до справи договір факторингу є чинними, його дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягають до виконання.

Позивач набув право Вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором на законних підставах.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору кредитної лінії № 00-9890990 від 05.08.2024 належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо цього суду не надала, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за даним кредитним договором в загальному розмірі 15764 грн., з яких 7000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7714 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1050 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, які і заявив до стягнення з відповідача.

На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 45-46); додаткову угоду № 5 до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 39); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №7073/10 (а.с. 20); акт прийому-передачі вказаних послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 згідно якого, загальна вартість послуг складає 7000 грн : складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до боржника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 - 5000 грн (2 години), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 - 1000 грн (2 години), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 година), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 година) (а.с.49), копію довіреності від 11.08.2025 (а.с. 38).

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 7000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правничої допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.

Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача.

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9890990 від 05.08.2024 у розмірі 15 764 ( п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні, яка складається з 7 000 ( семи тисяч) гривень заборгованості за тілом кредиту, 7 714 ( семи тисяч сімсот чотирнадцяти) гривень заборгованості за відсотками, 1 050 ( однієї тисячі п`ятдесят) гривень заборгованості по комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі ) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи :

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», вул. Алматинська, 8, оф. 310а, м. Київ, ;

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 18.12.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.