Провадження № 2-н/359/1859/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 ,-

встановив:

29 жовтня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява, якою ОСОБА_1 просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3 частині всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно відомостей, наданими Пристоличною сільською радою Бориспільського району Київської області від 04 листопада 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом встановлено, що заявником не конкретизовано заявлені вимоги, а саме не зрозумілий спосіб захисту своїх прав, тобто подано заяву про видачу судового наказу, а прохальній частині заявлено вимоги, які розглядаються в позовному провадженні. Крім того, заявником подано заяву, відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючі ті обставини, що із заяви та доданих до неї доказів, суд приходить висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , відмовити.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В. Яковлєва