ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5498/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О. Б.
Провадження № 22-ц/817/1087/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Дідух М.Є.,

апелянта - ОСОБА_1 ,

представників апелянта - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_4 ,

представника відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №607/5498/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2025 року, ухвалене суддею Гриновець О.Б., повний текст якого складено 26 серпня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2024 ОСОБА_1 (далі - позивачка, апелянтка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військова частина НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ), Міністерство оборони України (далі - МОУ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що з 13.11.2014 вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 як подружжя за адресою: АДРЕСА_1 , а вихідні дні проводили на АДРЕСА_2 . У період спільного проживання вели спільне господарство, бюджет, мали взаємні права та обов`язки, відпочивали, проводили час разом, відвідували одного сімейного лікаря, з яким були укладені відповідні медичні декларації. Крім того, разом несли побутові витрати. Зокрема, чоловік неодноразово надсилав грошові кошти для сімейних потреб, сплати комунальних послуг, ремонту житла. ОСОБА_8 називав позивачку та у всіх документах зазначав як дружину, а в його телефонній книзі вона була записана «кохана». За час спільного проживання позивачка та ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували.

У зв`язку із запровадженням на території України правового режиму воєнного стану ОСОБА_8 03.03.2022 було призвано на військову службу за мобілізацією та зараховано до особового складу в/ч НОМЕР_1 . У період проходження військової служби ОСОБА_8 підтримував зв`язок з нею, однак ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання бойового завдання.

Вказувала, що вона особисто займалася похованням свого чоловіка. В подальшому звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення державних виплат після його смерті, однак їй було відмовлено в оформленні таких, оскільки шлюб між ними не був зареєстрований. Встановлення факту проживання однією сім`єю з загиблим необхідно їй для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яке заперечується батьком ОСОБА_8 - відповідачем ОСОБА_4 .

З оглядну на зазначене просила суд встановити факт її спільного проживання з загиблим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрацію шлюбу у період з 13.11.2014 до 19.01.2024.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 20.08.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального права, а також неповне встановлення фактичних обставини справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив усі наявні у справі докази, які в своїй сукупності беззаперечно підтверджують факт сімейних відносин між нею та загиблим ОСОБА_8 , оскільки вони спільно проживали як чоловік і дружина, разом вели спільний побут, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, що підтверджено, в тому числі, поясненнями свідків, наданими в судовому засіданні.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_4 та представник Міністерства оборони України просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки вважають, що суд дійшов вірного висновку про недоведеність позивачкою належними та допустимими доказами факту спільного проживання з ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Вказують, що долучені нею докази по справі можуть свідчити лише про факт проживання в одному житловому приміщенні, однак не є належними доказами підтвердження їх проживання як чоловіка і дружини однією сім`єю.

В судовому засіданні позивачка та її представники просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки вважають його законним та обґрунтованим.

Представник МО України у відзиві на апеляційну скаргу просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін по справі, їх представників, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Як видно з копій довідки ОСББ «Мельника 14» №8 від 30.01.2024, акту №2 «про фактичне проживання» від 30.01.2024 ОСОБА_1 фактично проживала з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з листопада 2014 року по січень 2024 року (т.1 а.с.18, 19).

Згідно копії довідки №28, виданої виконавчим комітетом Гощанської селищної ради Рівненської області 01.02.2024, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 2014 по 2024 рік, про що свідчать свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (т.1 а.с.20).

Як зазначено в особовій картці працівника ТОВ «Дедденс Агро» від 01.02.2018, ОСОБА_8 зареєстрований й проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; одружений з ОСОБА_1 (т.1 а.с.21).

Відповідно до копії автобіографії солдата ОСОБА_8 , в ній зазначено про дружину ОСОБА_1 , сестру ОСОБА_11 , батька ОСОБА_4 (т.1 а.с.22).

Згідно копії довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, ОСОБА_8 надсилав кошти ОСОБА_1 (т.1 а.с.23-27).

Згідно копії товарного чеку №8 від 14.09.2023 ОСОБА_8 оплатив 48990 грн за ПВХ конструкції. Кошти отримав ОСОБА_12 , адреса: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.67-69).

Як видно з копії декларації № 0001-МН6Е-М4А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04.02.2022, ОСОБА_8 відвідував лікаря-терапевта ОСОБА_13 . Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_1 (т.1 а.с.70).

Згідно копії декларації №0001-АТРЕ-М4А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04.02.2022, ОСОБА_1 відвідує лікаря-терапевта ОСОБА_13 . Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_14 (т.1 а.с.71).

До позовної заяви стороною позивача також долучено копії наступних документів:

- знімки екрану листування ОСОБА_1 з ОСОБА_8 й журналу мобільних викликів;

- військовий квиток ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 від 23.05.1995;

- мобілізаційне розпорядження на ОСОБА_8 від 03.03.2022;

- картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_8 №32/18 від 04.03.2022;

- довідка ВЛК щодо ОСОБА_8 №32/18 від 04.03.2022;

- обліково-послужна картка на сержантів і солдат до військового квитка серії НОМЕР_2 ;

- посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці № НОМЕР_3 , 46, які видані солдату ОСОБА_8 ;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині) №8 від 04.03.2022;

- витяг з наказу командира НОМЕР_5 окремого мостового батальйону НОМЕР_6 окремої бригади (по особовому складу) №4-РС від 20.08.2022;

- розрахунок вислуги років солдата ОСОБА_8 , складеного 30.08.2022 старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини в/ч НОМЕР_4 ;

- витяг з наказу командира в/ч (по стройовій частині) №189 від 31.08.2022;

- припис №961 від 31.08.2022;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_7 (по стройовій службі) від 01.09.2022;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_8 (по стройовій частині) від 22.10.2022;

- витяг з наказу командира НОМЕР_6 окремої інженерної бригади (по особовому складу) №83-РС від 27.10.2023;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №337 від 01.12.2023;

- диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_9 від 12.07.1993;

- атестат №46 військовослужбовця ОСОБА_8 від 29.11.2023;

- фотокартки;

- CD-R диск з відеозаписом

(т.1 а.с.28-66, 72-90, 97, 98).

Відповідно до копії первинної медичної картки солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час штурмових дій. Діагноз: ВОСП (вогнепальні осколкові поранення) передньої частини шиї (т.1 а.с.91).

16.02.2024 ОСОБА_1 зверталася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовця 9-тої роти 1-го взводу в/ч НОМЕР_1 НОМЕР_10 бригади ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина (т.1 а.с.94).

Згідно відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №01/3/919 від 23.02.2024 ОСОБА_1 відмовлено в оформленні документів для виплати одноразової грошової допомоги за загиблим ОСОБА_8 , оскільки позивачка не належить до кола осіб, які можуть подавати заяву на вищезгадану виплату (т.1 а.с.96).

Як видно з картки соціально-демографічних даних солдата ОСОБА_8 , в такій зазначено, серед іншого, домашню адресу: АДРЕСА_1 ; сімейний стан: цивільний шлюб; дружина - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діти - немає, батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати - померла, сестра - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.2 а.с.56).

Згідно відповіді №279 від 27.11.2024 на адвокатський запит ОСОБА_5 , КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради» повідомляє: декларації про медичне обслуговування між ОСОБА_8 та лікарями КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради» не укладено; ОСОБА_8 звертався 23.10.2021 до сімейного лікаря Макодрай Ю.І. з приводу щеплення від COVID-19 (т.2 а.с.88).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит ОСОБА_5 №01/3/2786 від 08.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомляє: до ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулася одна особа для отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_8 - його батько ОСОБА_4 (т.3 а.с.36).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , ОСОБА_17 (колишній чоловік позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що складено відповідний актовий запис №513 (т.3 а.с.127).

Відповідно до інформації Рівненського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №990/1036-34.12-04-05 від 02.03.2024 видно, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Крім того, за даними вказаного реєстру актовий запис про шлюб ОСОБА_1 за період з 2014 по теперішній час відсутній (т.3 а.с.128).

Згідно відповіді №21 від 21.02.2025 на адвокатський запит ОСОБА_5 ТОВ «Дедденс Агро» повідомляє, що ОСОБА_8 працював підсобником у товаристві з 05.08.2020 (наказ про прийняття на роботу №85 від 04.08.2020) по 27.11.2020 (наказ про звільнення з роботи №155 від 27.11.2020) (т.3 а.с.153, 155, 156).

Свідок ОСОБА_18 , яка є невісткою ОСОБА_1 , в судовому засіданні суду першої інстанції 09.12.2024 пояснила, що ОСОБА_19 познайомився з ОСОБА_20 на роботі; з 2014 року вони почали проживати разом, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, проводили відпочинок разом; ОСОБА_21 називав ОСОБА_20 дружиною й вони хотіли одружитися; з березня 2022 року ОСОБА_21 був призваний на військову службу за мобілізацією, але постійно перебував на зв`язку з ОСОБА_20 .

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції 09.12.2024 свідок ОСОБА_22 , яка є сусідкою позивачки, пояснила, що проживала в селі й доглядала за старенькою мамою; в селі вона подружилася з ОСОБА_20 ; в 2014 році познайомилася з ОСОБА_21 ; з того часу ОСОБА_20 і ОСОБА_21 проживали разом, помагали один одному, купували спільне майно, вели спільний бюджет; відпочивали, хотіли одружитися; ОСОБА_20 піклувалася про ОСОБА_21 , приділяла йому увагу.

09.12.2024 свідок ОСОБА_23 , яка є знайомою ОСОБА_1 , в судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що ОСОБА_20 познайомилася з ОСОБА_21 2014 року в селі на роботі; з того часу вони проживали як чоловік з дружиною, вели спільне господарство; вдома і на дачі ОСОБА_21 робив всю чоловічу роботу; ОСОБА_20 відповідала за планування бюджету в сім`ї.

09.12.2024 свідок ОСОБА_24 , яка є давньою знайомою ОСОБА_1 , у судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що в 2014 році їй стало відомо про те, що ОСОБА_20 познайомилася з ОСОБА_21 ; з кінця 2014 року вони почали проживати разом однією сім`єю; спільно проводили час, відпочивали; ОСОБА_21 часто купляв ОСОБА_20 подарунки; літом вони проживали у селі, а зимою залишалися в м.Рівне; в квартирі робили косметичний ремонт, міняли вікна й двері; придбали за спільні кошти побутову техніку. Також пояснила, що в ОСОБА_21 були погані відносини з близькими родичами, зокрема, батьком та сестрою.

В судовому засіданні 25.02.2025 в суді першої інстанції свідок ОСОБА_25 пояснив, що ОСОБА_8 час від часу приїжджав до батька ОСОБА_26 ; ОСОБА_21 говорив свідку, що працює в селі недалеко від Рівного, сім`ї немає, про жінку не розповідав; востаннє бачив ОСОБА_21 в кінці 2021 року.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 11.03.2025 в суді першої інстанції пояснив, що в нього є двоє дітей - син та дочка; син ОСОБА_21 служив в Новоград-Волинському; працював у фермера; часто приїжджав до нього, помагав садити город, рубати дрова; перед війною хотів на роботу влаштуватися; 22.03. був мобілізований; 19.01. прийшло повідомлення про його загибель; 28.01. поховали сина; ОСОБА_21 одружений не був, дітей не мав; приїжджав в село весною, осінню і на свята; свідку не відомо про те, що ОСОБА_1 проживала з сином однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні 15.04.2025 в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_21 інколи приїжджав до свого батька в село, помагав йому.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 5 частини 1 стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка жінки без шлюбу.

Відповідно частини 2 частини 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Відповідно до пункту 1 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має як член сім`ї, серед інших осіб, жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживала однією сім`єю, але не перебувала з нею (ним) у зареєстрованому шлюбі, за умови, що факт спільного проживання встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) зазначено, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 686/15993/21, від 09.11.2022 у справі №753/10315/19, від 16.11.2022 у справі №199/3941/20.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 643/6799/17).

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Так, згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові від 18.03.2020 в справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а першочергово їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Всупереч вказаній нормі ст.89 ЦПК України, суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим позивачкою доказам, які у своїй сукупності у достатній мірі підтверджують підстави позову.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції фактично виходив з того, що факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету не підтверджує наявності усталених сімейних відносин, однак судом не було враховано, що позивачкою надано не лише документи про їх спільне проживання із ОСОБА_8 , але й інші належні докази, які у сукупності підтверджують ознаки сімейних відносин між ними.

У постанові від 17.10.2018 у справі №587/302/16 (провадження №61-18522св18) Верховний Суд указав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

На думку колегії суддів, суд неналежним чином дослідив, зокрема, інформацію, зазначену у товарному чеку №8 від 14.09.2023 як доказу, посилаючись на відсутність реквізитів, що нібито унеможливлюють підтвердження його правдивості. Однак зазначений документ містить чіткі відомості про покупця - ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 , за ПВХ конструкції (вікна-двері) на суму 48990 грн, що підтверджує придбання товарів для облаштування спільного побуту за місцем фактичного проживання позивачки з ОСОБА_8 .

Більше того, у сукупності з іншими доказами та показаннями свідків: ОСОБА_28 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 цей товарний чек підтверджує наявність спільного господарства.

При цьому, суд першої інстанції у своєму рішення не навів жодних доводів на спростування пояснень вказаних свідків, які в судовому засіданні підтвердили факт ведення спільного побуту, господарства та бюджету, а лише зазначив, що вони носять узагальнений характер.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом безпідставно залишено поза увагою надані позивачкою докази, а саме виписки з банківського рахунку останньої, згідно з якими ОСОБА_8 здійснював їй регулярні грошові перекази, зокрема під час перебування його на військовій службі, які за період з квітня 2022 року по грудень 2023 року в загальній сумі склали більш як 350000 грн.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що факт зазначення ОСОБА_8 у декларації №0001-МН6Е-М4А0 про вибір лікаря, який надає медичну допомогу від 04.02.2022 позивачки ОСОБА_1 як довіреної особи свідчить про наявність близьких та взаємних відносин між позивачкою та ОСОБА_8 , а також про те, що саме вона як цивільна дружина брала участь у важливих аспектах життя та здоров`я ОСОБА_8 , що є істотною ознакою сімейних відносин.

Більше того, як свою дружину загиблий ОСОБА_8 вказував саме позивачку і у особовій картці працівника ТОВ «Дедденс Агро» від 01.02.2018, згідно з якою ОСОБА_8 одружений з ОСОБА_1 (т.1 а.с.21), копії автобіографії солдата ОСОБА_8 в якій також зазначено про дружину ОСОБА_1 , сестру ОСОБА_11 , батька ОСОБА_4 (т.1 а.с.22), а також картці соціально-демографічних даних солдата ОСОБА_8 (т.2 а.с.56), яка була витребувана ухвалою Козівського районного суду від 14.11.2024, де в графі №13 «Ваш сімейний стан» зазначено «цивільний шлюб», а в графі №14 як дружина зазначена ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та її мобільний номер.

Також, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про те, що спільний відпочинок, святкування та долученні фотографії не свідчать про усталені сімейні відносини між позивачкою та ОСОБА_8 , оскільки факт систематичного спільного проведення часу, участь у відпочинку та святкування, в сукупності з іншими, наявними в матеріалах справи доказами, підтверджує існування тісних сімейних зв`язків, які, на переконання апеляційного суду, свідчать також і про ведення спільного побуту.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

З огляду на сукупність досліджених у справі доказів, з точки зору стороннього спостерігача та загальних принципів цивільного судочинства, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), - на переконання колегії судів свідчить саме про спільне проживання позивачки та ОСОБА_8 у зазначений у позові період часу, як чоловіка і дружини, а відповідач всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України цих доказів не спростував.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неналежним чином встановив обставини справи та не надав вірної оцінки доказам у ній, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовільнити.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2025 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) із ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , загиблим ІНФОРМАЦІЯ_12 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період із листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий

Судді