Справа № 372/6273/25
Провадження 4-с-29/25
ухвала

Іменем України

01 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Мищихіній Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Обухівського районного суду Київської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Приватне акціонерне товариство «Енергія» про визнання дій та рішень протиправними, скасування та скасування арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник, ОСОБА_1 , звернувся до Обухівського районного суду Київської області зі скаргою, в якій, просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та скасувати арешт з майна, реєстраційний номер обтяження 1354439, зареєстрований 05.10.2004 року реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: лист, 14582, 07.10.2003, Державна виконавча служба, Обухів РУЮ; об`єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, адреса: АДРЕСА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 6134377KIEV478, архівна дата: 07.10.2003, дата виникнення: 07.10.2003, номер реєстра 1611, внутр. № 4F0106282BF4412D6828, комментарий: Обухів ДНК. Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30.11.2001 року у справі №2-1790-2001р. солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь орендного підприємства «Енергія» заборгованість по спожитій теплоенергії (підігрів води та опалення) у розмірі 3 155 гри 50 коп. У подальшому був пред`явлений виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції. 03.10.2003 року державним виконавцем Володченко Т. І. у межах виконавчої справи № 0697/1253 дв1 щодо примусового виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 30.11.2001 року у справі № №2-1790-2001р винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Листом ВДВС Обухівського районного управління юстиції № 14582/0697/1253 дв1 від 07.10.2003 року вищевказана постанова про арешт майна боржника від 03.10.2003 року направлена для виконання до Обухівської районної державної нотаріальної контори, та на підставі якої 05.10.2004 року за №1354439 зареєстровано обтяження (арешт) на все належне мені нерухоме майно. У вересні 2025 року дружина заявника звернулась до Обухівської державної нотаріальної контори із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, листом державного нотаріуса Обухівської районної нотаріальної контори їй було відмовлено, оскільки виявлено арешт. Оскільки заборгованість перед стягувачем була погашена, наявність чинного арешту та відсутності правових підстав свідчить про бездіяльність державного виконавця, а тому він був змушений звернутися до суду.

В судове засідання скаржник не з`явився, в поданій скарзі вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник стягувача та державний виконавець у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не подавали.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.11.2001 року рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі №2-1790-2001р позовні вимоги орендного підприємства «Енергія» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь орендного підприємства «Енергія» заборгованість по спожитій теплоенергії (підігрів води та опалення) у розмірі 3 155 гри 50 коп. та на користь держави держмито в розмірі 51 грн.

Постановою державного виконавцем Володченко Т. І. у межах виконавчої справи № 0697/1253 дв1 щодо примусового виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 30.11.2001 року у справі № 2-1790 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ВАТ «Енергія» 3 155 грн 50 коп., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Листом ВДВС Обухівського районного управління юстиції № 14582/0697/1253 дв1 від 07.10.2003 року постанова про арешт майна боржника від 03.10.2003 року направлено для виконання до Обухівської районної державної нотаріальної контори.

Листом державного нотаріуса Обухівської районної нотаріальної контори №637/02-14 від 29.09.2023 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки виявлено арешт за ОСОБА_1 .

Згідно з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2025, вбачається що листом державного виконавця Обухівського РУЮ від 07.10.2003 за номером 1354439 на все майно ОСОБА_1 накладено арешт.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з приписами ч.ч.1,2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормами статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Системний аналіз положень Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження», зокрема приписів статей 13, 18, 37, 40, вказує на те, що посадові особи органу ДВС діють лише в рамках відкритих проваджень, а повноваження державного виконавця як щодо накладення арешту на майно, так і щодо скасування можуть бути реалізовані ним винятково під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконане провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи зазначене, а також те, що на сьогоднішній день матеріали виконавчого провадження знищені, відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Нормами ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу управо на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заперечень не подавалось, спростування доводів скаржника не надавалось, а долученими пояснення ДВС додатково підтверджено ту обставину, що виконавче провадження відносно скаржника в межах яких накладено арешт знищено.

Суд враховує те, що подані скаржником докази підтверджують те, що станом день розгляду справи потреба в арешті майна скаржника відпала через відсутність виконавчих проваджень, а тому існування записів про обтяження нерухомого майна в державному реєстрі порушує право власності скаржника.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виконавче провадження знищено в зв`язку із закінченням терміну зберігання відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.

З врахуванням вищевикладених обставин та становища, в якому опинився скаржник, у зв`язку з чинним арештом його нерухомого майна, накладеного багато років тому, існуючого в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження, відсутності майнових претензій з боку стягувача, суд вважає, що належним та найбільш ефективним способом захисту порушених прав та інтересів позивача у цьому випадку, - є скасування арешту на нерухоме майно, з наступним поданням такого рішення відповідному суб`єкту державної реєстрації для здійснення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна позивача в порядку, визначеному чинним законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно скаржника, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скаржника та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, а відтак і про задоволення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 447, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Приватне акціонерне товариство «Енергія» про визнання дій та рішень протиправними, скасування та скасування арешту з майна, задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зняти арешт зі всього належного ОСОБА_1 , нерухомого майна, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: запису про обтяження за номером 1354439, зареєстрований 05.10.2004 року реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: лист, 14582, 07.10.2003, Державна виконавча служба, Обухів РУЮ; об`єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, адреса: АДРЕСА_1 ; додаткові дані: архівний номер: 6134377KIEV478, архівна дата: 07.10.2003, дата виникнення: 07.10.2003, номер реєстра 1611, внутр. № НОМЕР_1 , комментарий: Обухів ДНК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Потабенко