Провадження № 2-др/643/75/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в прийнятті додаткового рішення

11.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого Поліщук Т.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Родзинського Анатолія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Родзинський А.А. звернувся до суду зі заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.10.2025 було укладено договір про надання правничої допомоги у справі №643/14865/25. У зв`язку з чим було повідомлено Салтівський районний суд міста Харкова про вступ представника відповідача у справу № 643/14865/25 за вищезазначеною позовною заявою, у якості представника відповідача Ніколаєвої М.В. 29.10.2025 представником відповідача було подано до Салтівського районного суду міста Харків відзив на позовну заяву по справі № 643/14865/25 з проханням поновити строк для подання відзиву. Ухвалою суд від 04.11.2025 поновлено строки для відповідача та прийнято відзив на позовну заяву до розгляду, в якому зазначався орієнтовний розрахунок на судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу, а саме у розмірі 10 000,00 грн, що є належним повідомленням про намір стягнути у разі задоволення вимог відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Проте Салтівський районний суд міста Харків передчасно у своєму судовому рішенні від 04.12.2025 року відмовив у стягненні з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп., оскільки така вимога фактично з боку відповідача на час прийняття судового рішення не заявлялася. Разом з тим, представник відповідача просить суд звернути увагу, що детальний опис робіт (наданих послуг) та акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору на правничу допомогу містить і гонорар успіху адвоката у розмірі 1000,00 грн.

Сторони в судове засідання не викликалися за відсутності такої необхідності, що відповідає ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, приходить до наступного висновку.

Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У стягненні з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. відмовлено.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-3 ст. 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 753/7130/20.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Родзинським А.А. не було надано до ухвалення рішення у справі доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем, не зазначив орієнтовний розрахунок суми витрат, які відповідачка очікує понести у зв`язку з розглядом справи, водночас у прохальній частині відзиву на позовну заяву прохав стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп.

Таким чином, представником відповідача не подано відповідної заяви у строки та порядку передбаченому ч. 8 ст.141 ЦПК України та ст. 246 ЦПК України.

Зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат передбачено положеннями ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналіз положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України вказує на те, що зазначена норма цивільного процесуального закону чітко визначають можливість здійснення розподілу судових витрат після ухвалення у справі кінцевого судового рішення лише у разі якщо до закінчення розгляду справи сторона зробила заяву про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після постановлення ухвали суду за наслідками розгляду справи.

Сторона відповідача не була обмежена у можливості здійснення зазначених процесуальних дій і мала час до ухвалення рішення за результатами розгляду справи для подання суду заяви у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення та подання доказів понесення судових витрат.

Разом з тим, суд зауважує, що ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Враховуючи те, що рішенням суду вирішено питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у справі, а тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 246, 258, 259, 260, 261,270,353,354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Родзинського Анатолія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або за наслідками апеляційного перегляду у разі подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук