Справа № 695/4779/25
номер провадження 4-с/695/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

представника скаржника адвоката Вотінцева Є.Г.,

державного виконавця Литвин В.А.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вотінцева Єгора Геннадійовича на дії старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин Валентини Андріївни, боржник ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Вотінцев Єгор Геннадійович із скаргою на дії старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин Валентини Андріївни щодо повернення виконавчого документа у ВП №13153869 стягувачу та винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.07.2023 у виконавчому провадженні ВП №13153869 та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.07.2023 у виконавчому провадженні №13153869.

В обґрунтування скарги зазначено, що 27.10.2008 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі №2-1444 було видано виконавчий лист щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Постановою державного виконавця відділу виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління Міністерства юстиції від 04.06.2009 було відкрито виконавче провадження ВП №13153869 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Крім того, постановою старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 19.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66114963 з примусового виконання виконавчого листа № 2/577/262/21 виданого 26.03.2021 Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 25 579 грн 35 коп. станом на 07.12.2020. У подальшому постановою старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 20.01.2022 у виконавчому провадженні ВП №13153869 оскільки щодо боржника відкрито декілька виконавчих проваджень об`єднано виконавчі провадження №13153869, №66114963 у зведене виконавче провадження №68248007. Постанови про виведення виконавчого провадження ВП №13153869 зі зведеного виконавчого провадження ВП № №68248007 державним виконавцем не виносилось. Постановою старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.07.2023 у виконавчому провадженні ВП № 13153869 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1444 виданого 27.10.2008 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, а саме відмовляється від отримання аліментів сплачених боржником на рахунок відділу ДВС, які ОСОБА_1 перераховувалися поштовим переказом, оскільки банківські реквізити ОСОБА_1 надано не було. У постанові державного виконавця від 21.07.2023 у виконавчому провадженні ВП № 13153869 зазначено, що стягувачу за вих. номерами № 18.6-31/2447 від 01.02.2023 та №18.6.31/21944 від 31.05.2023 направлено вимоги про надання банківських реквізитів та попереджено, що в разі ненадання реквізитів та відмови від отримання повторно направлених коштів по аліментах поштовим переказом, виконавчий документ буде повернено на підставі п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані вимоги відповідно до поштових ідентифікаторів стягувачеві вручені 17.02.2023 та 10.06.2023, однак всупереч вимогам державного виконавця, стягувач вкотре відмовилася від отримання аліментів і кошти повернулися на рахунок відділу ДВС. Залишок боргу по аліментах на день повноліття дитини становить 72 434 грн 23 коп., штраф на користь стягувача 12 553 грн 71 коп. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені. Вважаючи дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа у ВП №13153869 стягувачу та винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.07.2023 у виконавчому провадженні ВП №13153869 неправомірними представник ОСОБА_1 адвокат Вотінцев Єгор Геннадійович звернувся з даною скаргою до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження за вказаною скаргою.

Заперечуючи проти задоволення скарги 28.10.2025 представником державної виконавчої служби надано відзив, в якому зазначено, що виконання зведеного виконавчого провадження відбувалося різними державними виконавцями. Так, в процесі здійснення виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 аліменти на користь стягувача ОСОБА_1 перераховувалися за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом, коли стягувач змінила місце мешкання аліменти перераховувалися за новим місцем проживання: АДРЕСА_2 . Банківські реквізити для перерахування аліментів стягувачем надано не було. 01 грудня 2020 року державним виконавцем направлено вимогу стягувачу за адресою АДРЕСА_2 з проханням повідомити повні банківські реквізити та повідомляти держаного виконавця про зміну банківських реквізитів та місця мешкання, з метою отримання аліментів, стягнених за рішенням суду. Вказана вимога стягувачем проігнорована. Аліменти й надалі стягувачу перераховувалися на поштову адресу. 01 лютого 2023 року державним виконавцем стягувачу направлено вимогу за адресою АДРЕСА_2 з проханням повідомити повні банківські реквізити для перерахування аліментів, вказана вимога вручена стягувачу 17.02.2023 особисто, поштовий ідентифікатор 024. 23 березня 2021 року до Відділу надійшла заява представника стягувача адвоката Вотінцева Є.Г., щодо надання розрахунку заборгованості по аліментах, в додатку було зазначено, що надається довідка за реквізитами, однак до заяви додано було лише договір і свідоцтво. Однак при черговому перерахуванні аліментів стягувачу, 21.03.2023 кошти у сумі 970 грн 00 коп. та 1 922 грн 00 коп. повернулися на рахунок відділу із пошти, де відповідно до поштового реєстру №300- причиною повернення вказано: «одержувач відмовився від переказу». 31 травня 2023 року стягувачу повторно направлено вимогу державного виконавця за адресою АДРЕСА_2 з проханням повідомити повні банківські реквізити для перерахування аліментів та попереджено стягувача, що в разі відмови від отримання аліментів, перешкоджання в проведенні виконавчих дій, виконавчий документ буде повернений без виконання на підставі п. 1. ч.4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», вказана вимога вручена стягувачу 10.06.2023 особисто, поштовий ідентифікатор 949. 21 липня 2023 року аліменти, які були направлені стягувачу повторно повернулися до Відділу. У зв`язку з цим, 21.07.2023 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та разом з виконавчим документом та копією постанови про стягнення штрафу на користь стягувача направлено стягувачу рекомендованим поштовим відправленням №027. Також у відзиві вказано, що згідно з оспорюваною постаною стягувач не позбавлений права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання у строк до 21.07.2026. Постанова про повернення виконавчого документа чинна і стягувачем оскаржена не була. Жодного підтвердження, що представником надані саме банківські реквізити, а не будь які інші документи не надано. Крім того представник органу державної виконавчої служби вважає, що стягувачем, представником стягувача пропущений строк оскарження постанови, встановлений 449 ЦПК України.

У судовому засіданні представник скаржника на задоволенні скарги наполягав з підстав, зазначених у скарзі.

Державний виконавець проти задоволення скарги категорично заперечувала, посилаючись на те, що у матеріалах виконавчого провадження станом на день винесення спірної постанови були відсутні реквізити банківського рахунку стягувача, на які було б можливо переказувати кошти, стягнуті з боржника у ході здійснення виконавчих дій. Також державний виконавець стверджувала, що причиною повернення коштів, які перераховувались стягувачу через відділення Укрпошти є саме відмова стягувача від їх отримання. Крім того державний виконавець зазначила, що відповідна постанова про виділення виконавчого провадження виносилась, однак з технічних причин відсутня у матеріалах виконавчого провадження та в АСВП.

Заслухавши пояснення представника скаржника, а також пояснення представника державного виконавця, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що на примусовому виконанні у Конотопському відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №13153869 з примусового виконання виконавчого листа №2-1444, виданого 27.10.2008 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Також на примусовому виконанні у Конотопському відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №66114963 з примусового виконання виконавчого листа №2/577/262/21, виданого 26.03.2021 Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

23 березня 2021 року Конотопським відділом державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вх. № 18.6-31/3875 було отримано заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вотінцева Єгора Геннадійовича, в якій останній просить аліментні платежі по виконавчому провадженню №13153869 перераховувати на рахунок Приватбанку, вказаний у довідці, доданій до цієї заяви.

У вказаній заяві зазначено, що до заяви додається, зокрема копія довідки за реквізитами.

Однак у матеріалах виконавчого провадження вказана довідка відсутня.

Акт про відсутність у вкладенні поштового відправлення довідки, зазначеної у заяві представника ОСОБА_1 адвоката Вотінцева Єгора Геннадійовича у матеріалах виконавчого провадження відсутній.

Постановою старшого державного виконавця Литвин Валентини Андріївни від 20.01.2022 у виконавчому провадженні №13153869 об`єднано виконавчі провадження №13153869 та №66114963 у зведене виконавче провадження №68248007.

Відповідно до наявного у матеріалах виконавчого провадження №13153869 реєстру №300- виплачених поштових переказів (неодержаних споживачем) 21.03.2023 перекази на загальну суму 2 892 грн 80 коп., отримувач ОСОБА_1 , призначення аліменти, причина не виплати одержувач відмовився від переказу.

Також у матеріалах виконавчого провадження №13153869 наявна вимога державного виконавця від 01.02.2023 щодо надання ОСОБА_1 повних банківських реквізитів для перерахування аліментів.

Вказана вимога адресована безпосередньо стягувачу ОСОБА_1 .

У матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення вказаної вимоги ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення з внутрішнім описом вкладення.

Відсутні також докази направлення вказаної вимоги представнику стягувача - адвокату Вотінцеву Єгору Геннадійовичу за наданим ним контактними даними у його численних заявах, наявних у матеріалах виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Литвин Валентини Андріївни від 21.07.2023 у виконавчому провадженні №13153869 повернуто виконавчий документ стягувачу, оскільки як зазначено у даній постанові стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, а саме відмовляється від отримання аліментів сплачених боржником на рахунок відділу ДВС, які ОСОБА_1 перераховувалися поштовим переказом, оскільки банківські реквізити ОСОБА_1 надано не було. Стягувачу за вих. Номерами № 18.6-31/2447 від 01.02.2023 та №18.6.31/21944 від 31.05.2023 направлено вимоги про падання банківських реквізитів та попереджено, що у разі ненадання реквізитів та відмови від отримання повторно направлених коштів по аліментах поштовим переказом, виконавчий документ буде повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані вимоги згідно поштових ідентифікаторів стягувачеві вручені 17.02.2023 та 10.06.2023, однак всупереч вимогам державного виконавця стувач вкотре відмовилася від отримання аліментів і кошти повернулися на рахунок відділу ДВС. Залишок боргу по аліментах на день повноліття дитини становить 72 434 грн 23 коп., штраф на користь стягувача 12 553 грн 71 коп. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені.

У матеріалах виконавчого провадження №13153869 та у базі даних АСВП відсутня постанова про виведення в окреме виконавче провадження із зведеного виконавчого провадження №68248007 виконавчого провадження №13153869 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що також стверджується поясненнями державного виконавця, наданими під час судового розгляду даної скарги.

Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення конкретизовано у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За правилами ч.1,3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України,ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Постановою старшого державного виконавця Литвин Валентини Андріївни від 21.07.2023 у виконавчому провадженні №13153869 повернуто виконавчий документ стягувачу, оскільки як зазначено у даній постанові стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, а саме відмовляється від отримання аліментів сплачених боржником на рахунок відділу ДВС, які ОСОБА_1 перераховувалися поштовим переказом, оскільки банківські реквізити ОСОБА_1 надано не було. Стягувачу за вих. Номерами № 18.6-31/2447 від 01.02.2023 та №18.6.31/21944 від 31.05.2023 направлено вимоги про падання банківських реквізитів та попереджено, що у разі ненадання реквізитів та відмови від отримання повторно направлених коштів по аліментах поштовим переказом, виконавчий документ буде повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані вимоги згідно поштових ідентифікаторів стягувачеві вручені 17.02.2023 та 10.06.2023, однак всупереч вимогам державного виконавця стягувач вкотре відмовилася від отримання аліментів і кошти повернулися на рахунок відділу ДВС. Залишок боргу по аліментах на день повноліття дитини становить 72 434 грн 23 коп., штраф на користь стягувача 12 553 грн 71 коп. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені.

Згідно з наявною у матеріалах виконавчого провадження №13153869 вимоги державного виконавця від 01.02.2023 щодо надання ОСОБА_1 повних банківських реквізитів для перерахування аліментів вказана вимога адресована безпосередньо стягувачу ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що 23.03.2021 Конотопським відділом державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вх. № 18.6-31/3875 було отримано заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вотінцева Єгора Геннадійовича, в якій останній просить аліментні платежі по виконавчому провадженню №13153869 перераховувати на рахунок Приватбанку, вказаний у довідці, доданій до цієї заяви.

У вказаній заяві зазначено, що до заяви додається, зокрема копія довідки за реквізитами.

Однак у матеріалах виконавчого провадження вказана довідка відсутня.

Пунктами 1-4 розділу II Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 за №699/30567 передбачено, що документи, що надходять до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця каналами електрозв`язку, поштою (телеграми, телефонограми, факсограми, факсимільні повідомлення, електронні документи), надаються особисто (у тому числі під час особистого прийому) або доставляються кур`єром, приймаються відповідальною особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем або відповідальною особою приватного виконавця.

Приймання кореспонденції, яка надається особисто або кур`єром, здійснюється після надання оригіналу документа, що посвідчує особу (документа, що підтверджує повноваження представника або належність його до організації-відправника). У разі ненадання таких документів або пред`явлення таких, що не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, кореспонденція не приймається.

Відповідальна особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець (відповідальна особа приватного виконавця) у день надходження документа перевіряє правильність його адресування, цілісність конверта (пакета) та наявність у ньому документів і додатків до них.

Надіслані не за адресою документи повертаються відправникові без їх розгляду не пізніше наступного робочого дня з дня їх надходження.

У разі виявлення відсутності додатків, зазначених у документі, або окремих аркушів, а також помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифа затвердження тощо), документ не реєструється (крім виконавчих документів), відправникові надсилається письмовий запит або його повідомляють про це телефоном. При цьому на документі робиться відповідна відмітка із зазначенням дати запиту (розмови телефоном), посади та прізвища особи, якій зроблено запит, підпису, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища особи, яка здійснила запит.

У разі відсутності деяких вкладень, пошкодження конверта, упакування, що унеможливлює прочитання тексту документа, складається акт у двох примірниках, один з яких надсилається відправникові, інший зберігається у відповідній справі за номенклатурою справ органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Проте у матеріалах виконавчого провадження відсутній відповідний акт щодо відсутності у вкладенні довідки із реквізитами банківського рахунку стягувача для перерахування на нього коштів, стягнутих у межах здійснення виконавчого провадження щодо стягнення з боржника аліментів.

Також при вирішенні даної скарги суд зауважує, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення вказаної вимоги державного виконавця Паладич Іванні Володимирівні рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення з внутрішнім описом вкладення.

Крім того у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення вказаної вимоги представнику стягувача адвокату Вотінцеву Єгору Геннадійовичу за наданим ним контактними даними у його численних заявах, наявних у матеріалах виконавчого провадження.

Згідно з п. 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі Інструкція № №512/5) повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом із цим, суд ураховує, що виконавчі документи категорії справ «аліменти» обмежені строком виконання, а саме аліменти підлягають стягненню до досягнення дитиною повноліття чи в окремо взятих випадках - строк визначається судом.

Виконавчий лист виданий 27.10.2008 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі №2-1444/2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від доходу, починаючи з 29.08.2008 до досягнення дитиною повноліття.після повернення його стягувачці може бути пред`явлено до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено п.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Борг зі сплати аліментів після повторного пред`явлення рахується з дати повернення виконавчого документа стягувачці, якщо інше не вказано в заяві, а також, згідно ст.. 194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Станом на день судового розгляду скарги дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, строк виконання виконавчого документа закінчився (п.3 ст. 12 Законом України «Про виконавче провадження»).

Однак при вирішенні даної скарги суд також бере до уваги, що абзацом першим частини 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14 розділу III Інструкції 512/5 визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Як вже було зазначено вище постановою старшого державного виконавця Литвин Валентини Андріївни від 20.01.2022 у виконавчому провадженні №13153869 об`єднано виконавчі провадження №13153869 та №66114963 у зведене виконавче провадження №68248007.

Пунктом 16 розділу III Інструкції № №512/5 за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Однак, усупереч вказаним вище приписам у матеріалах виконавчого провадження №13153869 та у базі даних АСВП відсутня постанова про виведення в окреме виконавче провадження із зведеного виконавчого провадження №68248007 виконавчого провадження №13153869 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що також стверджується поясненнями державного виконавця, наданими під час судового розгляду даної скарги.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Частиною першою статті 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо посилання представника державної виконавчої служби у відзиві на скаргу про пропуск, встановленого 449 ЦПК України строку оскарження постанови, суд зауважує, що частиною першою статті 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду (ч.2 ст.449 ЦПК України).

Зі скарги та матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що спірна постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу була одержана представником стягувача 14.10.2025 на його адвокатський запит.

З даною скаргою до суду представник стягувача звернувся до суду 21.10.2025, тобто у межах встановленого ст.449 ЦПК України строку.

Керуючись ст.260,261,447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин Валентини Андріївни щодо повернення виконавчого документа у ВП №13153869 стягувачу та винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.07.2023 у виконавчому провадженні №13153869.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин Валентини Андріївни про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.07.2023 у виконавчому провадженні №13153869.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Черкаського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 17.12.2025.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська