Справа № 559/4211/25
Провадження № 2/559/1557/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

з участю секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 03 вересня 2010 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області шлюб між ними розірвано, дочка залишилася проживати з нею. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 грудня 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 250 грн. 27 березня 2018 року рішенням Дубенського міськрайонного суду збільшено розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 12.09.2025 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 12.09.2025 за період з 01.09.2024 по 31.08.2025 становить 12674,5 гривень.

На даний час дочка навчається на другому курсі електротехнічного відділу Мирогощанського аграрного фахового коледжу, на денній формі навчання. За період навчання дочці постійно потрібні кошти на проїзд з Дубенського району с. Судобичі до а/с м. Дубно, з м. Дубно до с. Мирогоща Друга та в зворотньому напрямку, а також на харчування, лікування та інші поточні витрати для розвитку дитини. Фактично для проїзду на день дочка витрачає 134 грн. Витрати на проїзд за місяць складають 2680 грн, а за період 10 місяців навчання - 26800 грн. Просить стягнути з відповідача 50 % від зазначених витрат, тобто 13400 гривень.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Станом на сьогодні у нього є заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12 674,5 грн, яка викликана особливими обставинами, а саме отриманням поранення, бойової травми під час несення військової служби у зоні ведення бойових дій та, відповідно лікування та реабілітації, що підтверджується довідкою ВЛК. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась ще одна дитина, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Однак, усвідомлюю свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, та буде намагатися якнайшвидше погасити борги по сплаті аліментів. До отримання травми і припинення виплати грошового забезпечення аліменти аліменти ним сплачувалися регулярно та в повному обсязі.

Дочка ОСОБА_4 дійсно навчається на другому курсі електротехнічного відділу Мирогощанського аграрного коледжу на денній формі навчання, куди вступала на пільгових умовах, як дитина учасника бойових дій. Також, дитині пропонувалося на пільгових умовах щодо сплати вартості за гуртожиток проживати у гуртожитку від закладу освіти. Проте, позивачка категорично заперечувала проживання дитини в гуртожитку, через те, що потрібно нести витрати на придбання ковдри, подушки, постільної білизни та іншого інвентарю для самостійного проживання. Також надані позивачкою чеки вважає неналежними доказами, які підтверджують несення витрат саме позивачкою і саме в такому розмірі. В дитини наявний студентський квиток, також навчання нерідко проводиться в режимі онлайн, з дому, в період канікул, тощо.

Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає вимоги позивачки безпідставними в розумінні самого значення «додаткових витрат на утримання дитини», оскільки витрати на проїзд до навчального закладу не є додатковими витратами в розмінні ст. 185 Сімейного кодексу України, адже не викликані її особливими потребами, розвитком здібностей чи станом здоров`я.

Позивачкою подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що нею отримано інформацію від державного виконавця про причини невиплати аліментів відповідачем, де наявна відповідь в/ч НОМЕР_1 щодо самовільного залишення відповідачем військової частини, що не співпадає з його доводами щодо неможливості ним сплачувати аліменти у зв язку з його лікуванням, адже військовослужбовцям під час перебування на лікуванні сплачується грошове забезпечення, а під час самовільного залишення частини ні. Окрім того, відповідач зазначає, що аліменти ним сплачувалися регулярно та в повному обсязі до отримання травми, однак аналізуючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП №56332026 протягом всього періоду з червня 2018 року по серпень 2022 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становив 52114,22 грн. Станом на 12.09.2025 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 12.09.2025 за період з 01.09.2024 по 31.08.2025 становить 12674,5 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Враховуючи те, що наразі Відповідач не сплачує аліменти, його внесено до Єдиного реєстру боржників. На її неодноразові усні прохання здійснювати виплату аліментів та надавати кошти на утримання дочки результату немає. Аргументи Відповідача, що дочка вступила на пільгових умовах, як дитина учасника бойових дій, не відповідають дійсності, оскільки дитина вступала до навчального закладу за своїми здобутими знаннями в школі, так як здобула базову середню освіту з відзнакою, що підтверджується копією Свідоцтва про здобуття базової середньої освіти з відзнакою. Інформація, щодо її категоричних заперечень проживання дитини в гуртожитку, через те, що потрібно нести витрати на придбання ковдри, подушки та постільної білизни є повною нісенітницею, причини лише в тому, що проживання в гуртожитку їм виходило фінансово витратніше, а ні ж щоденний проїзд. Окрім того, вона є особою з інвалідністю ПІ групи, їй рекомендовано обмеження фізичних навантажень у зв`язку з цим не маю можливості працевлаштуватися щоб мати додаткові джерела доходу окрім пенсії по інвалідності.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини.

Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, З урахуванням всього вищевикладеного, аргументи Відповідача, наведені у відзиві, є необгрунтованими і непереконливими.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що аргументи, які наводить позивач у відповіді на відзив і докази, які надає - взагалі не стосуються предмету позову. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а саме - половини витрат на проїзд до місця навчання та назад. Отже, позивачу необхідно довести належними, достатніми та допустимими доказами той факт, що дані витрати на дитину, викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Жодного доказу, що такі витрати є додатковими позивачем надано не було.Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином.

Відповідач отримав судові документи та скористався своїм право на подання відзиву на позову заяву, а позивачем надано відповідь на відзив.

Суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказах.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 03.09.2010 (а.с. 9).

У свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сторони зазначені батьками (а.с. 8).

Як свідчить довідка №392 від 08.09.2025, ОСОБА_3 являється здобувачем освіти другого курсу електротехнічного відділу Мирогощанського аграрного фахового коледжу, форма навчання денна, державна (а.с. 10).

Згідно довідки про склад сім`ї, ОСОБА_3 зареєстрована разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Як свідчить довдка до акта огляду МСЕК серія РВН №0195492, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи безтерміново.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів щодо ОСОБА_2 , станом на 12.09.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 01.09.2024 по 31.08.2025 становить 12674,5 гривень. Відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників (а.с. 12).

Згідно чеку №141993 від 13.09.2025 вартість проїзду з м. Дубно до с. Мирогоща складає 29, 00 грн., а згідно чеку №141992 від 12.09.2025 вартість проїзду з м. Дубно до с. Судобичі складає 38,00 грн. (а.с. 13).

Як свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Вони є батьками дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 26, 27).

У ОСОБА_2 наявне посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 28).

Згідно довідки ВЛК №1271 від 26.02.2025, ОСОБА_2 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 29).

Відповідно до повідомлення в/ч НОМЕР_1 , адресованого Дубенському ВДВС, ОСОБА_2 самовільно залишив частину, наказом командира всі нарахування та виплати припинено.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За змістом ч.2 ст.185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі

Вказаний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

При вирішенні спору суд враховує, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дітей та з кого присуджено стягнення аліментів на дітей, зобов`язаний брати участь в додаткових витратах, що викликані особливими обставинами.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування.

Вказані позивачем витрати на проїзд до навчального закладу, не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини. Зазначені витрати покриваються коштами, які має отримувати одержувач аліментів.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача коштів у розмірі 13400, 00 грн, оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України, а є поточними витратами на утримання дітей (аліментами), у тому числі на навчання, відпочинок, купівлю взуття, одягу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач не довів наявність обставин, з якими стаття 185 СК України пов`язує участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 95, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя С.В. Макеєв