РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілих у кримінальному проваджені, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 06 серпня 2025 року в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілих у кримінальному проваджені, стягнення судових витрат.

В судовому засіданні прокурор, яка діє в інтересах держави в особі національної служби здоров`я України заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 49 340 грн. 91 коп., які зарахувати до Державного бюджету за кодом класифікації доходів 24060300, в тому числі відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, отримувач: ГУК у м. Києві/ Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок UA0026011; стягнути зі ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який перерахувати на р/р UA0017527, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача Державна казначейська служба України, м.Київ, код класифікації видатків бюджету 2800.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Пояснив, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем він не зміг в позасудовому порядку сплатити витрати на лікування потерпілого.

В судове засідання представник Національної служби здоров`я України не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника Національної служби здоров`я України. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

В судове засідання представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

В судове засідання представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 131 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Статтею 49 Конституції України визначено, що охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину з відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні та суспільні інтереси. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст.131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Судом встановлено, що 22 грудня 2022 року близько 19 години 20 хвилин, у темну пору доби під час опадів у вигляді дрібного дощу, водій ОСОБА_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «DACIA» моделі «LOGAN» синього кольору, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись вул.Степана Бандери зі сторони вул.Дворецька, у напрямку вул.16-го Липня, навпроти будинку №1-Е в м.Рівне, в порушення вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху та технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до лінії руху пішоходів та при своєчасному прийнятті мір до реагування, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, в результаті чого допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та малолітню ОСОБА_2 , які рухалися проїзною частиною справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітня ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої гілки лобкової кістки без зміщення відламку; забою лівого стегна, забою правої гомілки, множинних осаднень шкіри та м`яких тканин кінцівок; забійної рани лівої брови, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров`я. ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної краніо-абломінальної-скелетної травми; закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку поєднано із зовнішніми ушкодженнями забійної рани тім`яної ділянки голови зліва, відкритого перелому кісток носа зі зміщенням, осаднень обличчя; тупої травми живота у вигляді забою передньої черевної стінки; уламкового перелому донних та сідничних кісток, з обох сторін з наявністю осадження в надлобній ділянці; уламкового перелову латеральної маси крижової кістки справа на рівні S1-S4 зі зміщенням з поширенням лінії переломів на крижові отвори, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, який вимагає від водія у разі виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року по справі №569/12464/23 звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянин України із повною середньою освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст.46 КК України. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002546 від 26.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянин України із повною середньою освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито за підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином та цивільній позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину залишено без розгляду.

Ухвала суду набрала законної сили 25 лютого 2025 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступне:

Малолітня потерпіла ОСОБА_2 , у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок кримінального правопорушення, у період з 25 грудня 2022 року по 03 січня 2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, а саме в ортопедно-травматологічному центрі з діагнозом: S01.1 Відкрита рана повіки та навколо очноямкової ділянки, забійна рана лівої брови, закритий перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки без зміщення відламку, забій лівого стегна, множинні осадніння шкіри та м`яких тканин кінцівок.

Згідно відповіді КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради від 28 червня 2023 року №764/0109/23 щодо розрахунку вартості перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_2 , загальна кількість ліжко-днів складає - 9.

Загальна вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 становить 20 356,56 гривень. Витрати на стаціонарне лікування потерпілої здійснено з бюджету Національної служби здоров`я України.

Потерпіла ОСОБА_3 , у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок кримінального правопорушення, у період з 25 грудня 2022 року по 03 лютого 2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, у відділенні травматології.

Згідно відповіді КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради від 28.06.2023 №вих-1-9/1483 щодо розрахунку вартості перебування на стаціонарному лікуванні потерпілої ОСОБА_3 , загальна кількість ліжко-днів складає - 40.

Загальна вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 становить 28 984,35 гривень. Витрати на стаціонарне лікування потерпілої здійснено з бюджету Національної служби здоров`я України.

Згідно відповіді КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради від 17.06.2025 № 763/0109/25, витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 в сумі 20 356,56 гривень, не відшкодовувались, заходи цивільно-правового характеру та позовного характеру щодо відшкодування витрат не вживалися. КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради не заперечує щодо звернення прокурора з відповідним позовом до суду для захисту інтересів держави.

Згідно відповіді Рівненської обласної ради від 24.06.2025 №09-2064/01, джерелом фінансування витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 в сумі 20 356,56 гривень, є кошти Національної служби здоров`я України, здійснені з Державного бюджету України згідно з договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій відповідно до вимог Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Рівненська обласна рада не зверталася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат за перебування потерпілої ОСОБА_2 на лікуванні в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради.

Згідно відповіді КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради від 17.06.2025 № 1-10/1890, витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 в сумі 28 984,35 гривень, не відшкодовувались, заходи цивільно-правового характеру та позовного характеру щодо відшкодування витрат не вживалися. Згідно відповіді Управління охорони здоров`я Рівненської міської ради від 26.06.2025 №05-01-2330/25-6635/25, витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 в сумі 28 984,35 гривень не відшкодовувались, заходи щодо відшкодування витрат Управлінням охорони здоров`я РМР не вживалися.

Крім того, відповідно до відповіді Національної служби здоров`я України від 24.06.2025 №26639/2-16-25, фінансування витрат, понесених КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради та КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , здійснювалося Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України, за програмою медичних гарантій пацієнтам. НСЗУ не заперечує щодо звернення прокурора до суду в інтересах держави щодо відшкодування витрат на лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінального правопорушення. Витрати, понесені КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради та КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 ОСОБА_3 , фінансування яких здійснено Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України, у добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовувались

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Пунктами 3 та 4 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимог знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими письмовими доказами, визнаними відповідачем, зокрема в засіданні було встановлено, що саме через неправомірні дії відповідача потерпілі ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_2 значний проміжок часу перебували на стаціонарному лікуванні, і відповідно закладами охорони здоров`я було понесено витрати на лікування потерпілих, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду Рівненської обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в розмірі 2422,20 грн. згідно платіжної інструкції №1537 від 31 липня 2025 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.1166,1191,1206 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілих у кримінальному проваджені, стягнення судових витрат - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 49 340 грн. 91 коп., які зарахувати до Державного бюджету за кодом класифікації доходів 24060300, в тому числі відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, отримувач: ГУК у м. Києві/ Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок UA0026011.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Рівненської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який перерахувати на р/р UA0017527, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача Державна казначейська служба України, м.Київ, код класифікації видатків бюджету 2800.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Рівненська окружна прокуратура, м.Рівне, вул.Гарна, 29, код ЄДРПОУ/умовний код: 02910077 в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, м.Київ, проспект Ст.Бандери, 19,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, м.Рівне, вул.М.Карнаухова, 25-А,

Третя особа: Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, м.Рівне, вул.Київська, 60,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов