КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/8242/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Горбенко Н.О.,-

встановив:

У квітні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із названим позовом.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 142 705 грн 00 коп., що складається із заборгованості за кредитним договором № 4108970 у розмірі 28 900 грн 00 коп., заборгованості за кредитним договором № 28849-09/2023 у розмірі 82 867 грн 50 коп., заборгованості за кредитним договором № 76818434 у розмірі 30 937 грн 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 4108970.

27 червня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4108970 від 02 листопада 2023 року.

22 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір № 28849-09/2023.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Креит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 28849-09/2023 від 22 вересня 2023 року.

25 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 76818434.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 76818434 від 25 жовтня 2023 року.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитних договорів та договору позики, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року названий позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Залишаючи позовні вимоги без задоволення , суд першої інстанції зазначив, що відсутність доказів надання у розпорядження ОСОБА_1 обумовленої суми кредиту (позики) свідчить про відсутність правових підстав для виникнення заборгованості за договором та її стягнення з відповідача. Позивачем не надано доказів на підтвердження виконання первісними кредиторами своїх зобов`язань щодо надання у розпорядження ОСОБА_1 грошових коштів за укладеними договорами.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 02 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 4108970, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп. строком на 30 днів.

Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису - одноразовим ідентифікатором.

27 червня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4108970 від 02 листопада 2023 року.

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 27 червня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 28 900 грн 00 коп.

22 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір № 28849-09/2023, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12 700 грн 00 коп. строком до 15 вересня 2024 року.

Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису - одноразовим ідентифікатором.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Креит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 28849-09/2023 від 22 вересня 2023 року.

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 29 квітня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 82 867 грн 50 коп.

25 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 76818434, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9 000 грн 00 коп. строком до 23 листопада 2023 року.

Договір позикипідписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису - одноразовим ідентифікатором.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 76818434 від 25 жовтня 2023 року.

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 14 червня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 30 937 грн 50 коп.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами укладених кредитних договорів та договору позики, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Загальна сума заборгованості становить 142 705 грн 00 коп., що складається із заборгованості за кредитним договором № 4108970 у розмірі 28 900 грн 00 коп., заборгованості за кредитним договором № 28849-09/2023 у розмірі 82 867 грн 50 коп., заборгованості за кредитним договором № 76818434 у розмірі 30 937 грн 50 коп.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбуваєтьсяв інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, для прийняття пропозиціїукласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Встановлено, що кредитні договори № 4108970 від 02 листопада 2023 року, № 28849-09/2023 від 22 вересня 2023 року та договір позики № 76818434 від 25 жовтня 2023 року підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який містить набір цифрових та буквенних символів, вказано номер телефону та електронну пошту ОСОБА_1 .

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договори між первісними кредиторами та відповідачем не були б укладені.

Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення договорів від його імені, відповідачем не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що договори підписані електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Відтак, підписання відповідачем кредитних договорів № 4108970 від 02 листопада 2023 року, № 28849-09/2023 від 22 вересня 2023 року та договору позики № 76818434 від 25 жовтня 2023 року підтверджено належними та допустимими доказами.

При укладенні вказаних договорів ОСОБА_1 повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені у разі отримання кредиту та щодо розміру відсотків, які відповідач зобов`язаний буде повернути.

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до первісних кредиторів із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору.

Зміст кредитних договорів та договру позики свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в договорі вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність наявності кредитних правовідносин між первісними кредиторами та відповідачем.

Посилання суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факту виконання первісними кредиторами своїх зобов`язань щодо надання у розпорядження ОСОБА_1 грошових коштів за укладеними договорами № 4108970 від 02 листопада 2023 року та № 28849-09/2023 від 22 вересня 2023 року колегія суддів вважає помилковим з огляду на наступне.

Згідно п. 2.1 кредитного договору № 4108970 від 02 листопада 2023 року товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .

Такі ж реквізити платіжного засобу для надання коштів позичальнику вказано відповідачем при підписанні кредитного договору.

Згідно інформаційного листа № 1880-0107 від 01 липня 2024 року саме на цей рахунок ( НОМЕР_1 ) 02 листопада 2023 року о 19 год 27 хв перераховано 5 000 грн 00 коп.

Враховуючи час укладення кредитного договору між сторонами (02 листопада 2023 року о 19 год 25 хв) та час перерахування кредитних коштів (02 листопада 2023 року о 19 год 27 хв) на реквізити платіжного засобу, вказаного позичальником, колегія суддів вважає доведеним факт перерахування саме ОСОБА_1 кредитних коштів за договором № 4108970.

Відповідно до п. 1.6 кредитного договору № 28849-09/2023 від 22 вересня 2023 року кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

Такі ж реквізити платіжного засобу для надання коштів позичальнику вказано відповідачем при підписанні кредитного договору.

Згідно інформаційного листа ТОВ «Аванс Кредит» № 3466_38 від 09 червня 2025 року саме на цей рахунок ( НОМЕР_2 ) 22 вересня 2023 року о 14 год 45 хв перераховано 12 700 грн 00 коп.

Враховуючи час укладення кредитного договору між сторонами (22 вересня 2023 року о 14 год 40 хв) та час перерахування кредитних коштів (22 вересня 2023 року о 14 год 45 хв) на реквізити платіжного засобу, вказаного позичальником, колегія суддів вважає доведеним факт перерахування саме ОСОБА_1 кредитних коштів за договором № 28849-09/2023.

ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Лінеура Україна» є фінансовими, а не банківськими установами. Враховуючи положення Закону України «Про платіжні послуги», інформаційні листи платіжного сервісу (платіжної системи), через який здійснювалося перерахування коштів, є первинним обліковим документом, що підтверджує факт здійснення платіжної операції та всі її реквізити.

Твердження суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено виконання первісними кредиторамиТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Лінеура Україна» своїх зобов`язань щодо надання у розпорядження ОСОБА_1 грошових коштів за укладеними договорами № 4108970 від 02 листопада 2023 року та № 28849-09/2023 від22 вересня 2023 року колегія суддів вважає помилковим, оскільки вони спростовуються долученими до матеріалів справи документами.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується із посилання суду першої інстанції на недоведеність факту перерахування первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів за договором позики № 76818434 на банківський рахунок ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 76818434.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає доведеними позовні вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 4108970 у розмірі 28 900 грн 00 коп. та за кредитним договором № 28849-09/2023 у розмірі 82 867 грн 50 коп.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 14 липня 2025 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 371 грн 55 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 542 грн 76 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 4108970 та № 28849-09/2023 у розмірі 111 767 грн 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 371 грн 55 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 542 грн 76 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 11 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко