Справа № 286/3238/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00024407 від 10.02.2022 в сумі 8000 грн. 29 коп., з них: 2000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту та 6000 грн. 29 коп. заборгованості по несплаченим відсотках за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та 4000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи тим, що 10.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 було укладено договір № F-00024407 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 2000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічного оператора платіжних послуг сервісу «Platon», якою повідомлено про успішність транзакції.

В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.

07.05.2024 між первісним кредитором - ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1.

Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, а тому заборгованість за вказаним договором становить вищевказану суму.

Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат становить: 2422 грн. 40 коп. судового збору та 4000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник позивача в своїй позовній заяві просить справу слухати у їх відсутність.

Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином останній був повідомлений про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В абзаці 2 ч.2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 10.02.2022 ОСОБА_1 , тобто відповідач, заповнив заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав загальну інформацію щодо кредиту, а саме: сума кредиту 2000 грн. 00 коп.; строк кредиту 30 днів; номер картки НОМЕР_1 (а. с. 45).

10.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_1 було укладено договір №F-00024407 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а. с. 32-39).

Відповідно до умов вказаного договору (ч. ч. 1-2 «Предмет договору» та «Строки в договорі, порядок та умови надання кредиту») кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 2000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до року від дати надання кредиту. Кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Датою отримання кредиту позичальником вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником НОМЕР_1 . Стандартна процетна ставка становить 2,50% на добу.

В ч. 13 договору визначено реквізити та підписи сторін.

Вказаний договір підписано сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, зокрема відповідачем (позичальником) ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором F695563.

10.02.2022 ОСОБА_1 було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором і паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови (а. с. 41+(зворот)-43). Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі №F-00024407 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Копія інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №1490/05 від 13.05.2024 свідчить, що останнє, як технологічний оператор платіжних послуг, повідомило, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Тип транзакції видача. Дані транзакції: номер транзакції 34450-97944-46604, сума - 2000 грн., дата та час проведення 10.02.2022; номер платіжної картки: НОМЕР_1 ; код авторизації 341066. Опис: виплата кредиту за договором №F-00024407, ОСОБА_1 (а. с. 52).

Вказаний факт підтверджують і лист АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-20713 від 09.12.2025, а також виписка про рух коштів по картці від 09.12.2025, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну карту № НОМЕР_2 , на яку 10.02.2022 було зараховано грошові кошти в сумі 2 000 грн. (а. с. 71-73).

Таким чином, укладення вищевказаного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, і укладений ним з ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди.

При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт товариств і здійснення ним всього алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, кредитний договір між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» не був би укладений.

07.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» (клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (фактор) було укладено договір факторингу №1 (а. с. 14-16).

Згідно п. 1.1 договору на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1.

Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, що передбачено п. 1.2 договору.

Відповідно до п. 7.1. договору фактор здійснює фінансування клієнта у спосіб визначений ч. 1 ст. 1084 ЦК України, шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) права вимоги, фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі 128 451 грн. 19 коп. за плату.

Фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми в день підписання акту приймання-передачі прав вимоги на наступні реквізити: НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк», що передбачено п. 7.2. договору.

Копія акту приймання-передачі реєстру боржників від 07.05.2024 до договору факторингу №1 від 07.05.2024 свідчить, що клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» передав, а фактор ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв реєстр боржників від 07.05.2024, складений за формою згідно із додатком №1 до договору. Кількість боржників: 2119. Загальна суму заборгованості складає 7 544 818 грн. 35 коп. (а. с. 21).

Копія акту приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу №1 від 07.05.2024, в свою чергу, свідчить, що клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» передав, а фактор ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком 1 до цього акту на суму 7 544 818 грн. 35 коп. (а. с. 22).

Копія платіжної інструкції №6141 від 07.05.2024 підтверджує факт перерахування ТОВ «Цикл Фінанс» на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» 128 451 грн. 19 коп.. Призначеня платежу: оплата права грошової вимоги згідно договору факторингу №1 від 07.05.2024 (а. с. 23).

Копія витягу з реєстру прав вимог, який є Додатком до договору факторингу №1 від 07.05.2024, підтверджує, що в реєстрі прав вимог боржником під №1037 значиться ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №F-00024407 від 10.02.2022. Сума заборгованості становить 2700 грн. 44 коп., з них: 2000 грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту та 700 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках (а. с. 66-67).

З копії довідки ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» від 07.05.2024 вбачається, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» було укладено договір надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00024407 від 10.02.2022. Сума виданого кредиту становила 2000 грн. 00 коп.. Загальна сума сплачених в рахунок погашення заборгованості коштів за період з 10.02.2022 по 07.05.2024 становить «0» грн.. Станом на 07.05.2024 заборгованість за кредитним договором не погашена (а. с. 31).

Розрахунок заборгованості за договором №24041 від 10.02.2022 (спірний договір №F-00024407 від 10.02.2022) свідчить, що заборгованість по договору станом на 24.05.2024 становить 2700 грн.00 коп., з них: 2000 грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту та 700 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках. (а. с.30). В той час, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8000 грн., з яких: 2000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту та 6000 грн. 00 коп. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом за період з 10.02.2022 по 10.06.2022, тобто за 120 днів.

Поряд з тим, враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами строком на 30 днів, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку кредитування, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, а тому розмір відсотків підлягає перерахуванню.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1500 грн. 00 коп. за період з 10.02.2022 по 11.03.2022, виходячи з розрахунку: 2000 грн.00 коп. (тіло кредиту) х 2,5% (стандартна процентна ставка) х 30 днів (строк кредиту).

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору №F-00024407 від 10.02.2022, суд приходить до висновку про стягнення з нього суми заборгованості, що становить 3500 грн. 00 коп., з яких: 2000 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту та 1500 грн. 00 коп. заборгованості за відсотками, та відповідно до висновку про часткове задоволення позову.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу регламентовано у ст.ст. 133-137 ЦПК України.

Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 23.08.2024 між ТОВ «Цикл Фінанс» - клієнтом та адвокатським об`єднанням «Деналі», в особі керуючого партнера адвоката Дрешель Альони Володимирівни, було укладено договір №23/08/24 про надання правничої допомоги (а.с.11-13).

Відповідно до п.1.1. вказаного договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема, юридичний супровід справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, перелік який визначається окремими додатковими угодами до цього договору.

Згідно п. 4.1. договору юридичну/правничу допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 3500 грн., без ПДВ, за супровід однієї справи, відповідно до переліку, що визначається окремими додатковими угодами до цього договору.

12.02.2025 між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатським об`єднанням «Деналі», в особі керуючого партнера адвоката Дрешель Альони Володимирівни, було укладено додаткову угоду №10/1 до договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024. Відповідно до умов вказаної угоди п. 4.1. договору було викладено в наступній редакції: «Юридичну/правничу допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 4000 грн., без ПДВ, за супровід однієї справи (що включає в себе підготовку матеріалів позовної заяви, направлення позовної заяви учасникам справи та направлення позовної заяви безпосередньо до суду), відповідно до переліку, що визначається окремими додатковими угодами до цього договору.

4.1.1. за потреби адвокатське об`єднання надає клієнту інші послуги по справі, які клієнт оплачує окремо на підставі акту прийому-передачі наданих послуг.

4.1.2. вартість наданих послуг визначається погодинно в залежності від обсягу виконаних адвокатським об`єднанням послуг згідно акту прийому-передачі наданих послуг. Вартість послуг за 1 годину становить 1000 грн. 00 коп.» (а. с. 24).

30.06.2025 між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатським об`єднанням «Деналі», в особі керуючого партнера адвоката Дрешель Альони Володимирівни, було укладено додаткову угоду №16 до договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024, згідно якої відповідно до п. 1.1. договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №F-00024407 від 10.02.2022, боржником згідно якого є ОСОБА_1 (а. с. 25-26).

Згідно акту №389 прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024) виконавець адвокатське об`єднання «Деналі», в особі керуючого партнера адвоката Дрешель Альони Володимирівни, надав, а клієнт ТОВ «Цикл Фінанс» отримав наступні послуги: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; узгодження правової позиції; складання позовної заяви ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №F-00024407 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.02.2022, вартість яких становить 4000 грн. 00 коп. (а. с.51).

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №160/6899/20 зазначив про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з відповідача за надані позивачу послуги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд приходить до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000 грн. 00 коп..

Зважаючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, згідно ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1312 грн. 50 коп., що складає 43,75% від заявленої суми, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х43,75%)=1059 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Цикл Фінанс», яке знаходиться за адресою: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 м. Київ, заборгованість за договором №F-00024407 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.02.2022 в сумі 3500 грн. 00 коп., з них: 2000 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту, 1500 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках, витрати на правову допомогу в сумі 1312 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 1059 грн. 80 коп..

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець