ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27139/25

Провадження № 22-ц/820/2535/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У жовтні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_2 зазначив, що 24 вересня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав судовий наказ у справі №686/27139/25 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 вересня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. З червня 2025 року заявник добровільно здійснює щомісячні платежі на користь стягувачки на утримання сина, внаслідок чого між сторонами був відсутній спір з приводу сплати аліментів та їх розміру. Крім того, на утриманні заявника перебуває ще одна дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак у стягувачки не було правових підстав для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Оскільки обов`язок боржника щодо сплати аліментів відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням, то вказаний судовий наказ як виконавчий документ не підлягає виконанню.

За таких обставин ОСОБА_2 просив суд визнати судовий наказ Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2025 року у справі №686/27139/25 таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Суд керувався тим, що у справі відсутні докази того, що судовий наказ видано помилково, або що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою. Сам по собі факт виконання боржником обов`язку з утримання дитини в добровільному порядку не свідчить про помилковість видачі судового наказу та відсутність зобов`язання за судовим рішенням. Тому підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Визнання стягувачкою вимог заяви не є беззаперечною підставою для її задоволення, оскільки таке визнання не відповідає вимогам закону та правам дитини.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 фактично проживає з сином і добровільно утримує дитину, тобто між сторонами немає спору з приводу сплати аліментів та їх розміру. Відтак обов`язок боржника зі сплати аліментів відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням, що є підставою для визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на утриманні ОСОБА_2 перебуває ще одна дитина, а стягувачка не заперечує проти задоволення заяви. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Сторони є батьками дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 і перебуває на її утриманні.

ОСОБА_2 має ще одну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом червня-серпня 2015 року ОСОБА_2 здійснював щомісячні платежі на користь ОСОБА_1 на утримання дитини.

24 вересня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав судовий наказ у справі №686/27139/25 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 вересня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад цивільного судочинства.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

В силу статі 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України).

Згідно зі статтею 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Із положень частини четвертої статті 15 Сімейного кодексу України (далі СК України) слідує, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судовий наказ як особлива форма судового рішення видається судом на підставі документів, які підтверджують безспірність матеріально-правових вимог особи, що звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу. Таке судове рішення може бути прийняте за вимогою про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судовий наказ є виконавчим документом.

Чинне законодавство закріплює принцип обов`язковості судового рішення, що набрало законної сили. Обов`язковість судового рішення поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і будь-яких інших осіб та організацій.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, пункт 40).

За змістом статті 432 ЦПК України суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню лише у випадку, якщо його було видано помилково або якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа (зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання), та матеріально-правові, до яких відносяться визначені матеріальним законом обставини, що вказують на припинення зобов`язання (зокрема: зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Однією з підстав припинення зобов`язання є його належне виконання.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За судовим рішенням, у тому числі за судовим наказом, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть бути стягнуті з батька або матері дітей у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина.

Зібрані докази вказують на те, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , якого ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати до досягнення ним повноліття. Відтак суд першої інстанції правомірно видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину.

З огляду на те, що матеріально-правові та процесуально-правові підстави для невиконання оспорюваного судового наказу відсутні, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності вимог ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Добровільна сплата ОСОБА_2 аліментів на дитину у період до видачі судом судового наказу не свідчить про відсутність у нього аліментних зобов`язань, а тому суд обґрунтовано відхилив цей довід боржника.

Також суд правомірно не взяв до уваги визнання стягувачкою ОСОБА_1 вимог заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки таке визнання не відповідає вимогам закону та правам дитини.

Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, внаслідок чого підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Чевилюк З.А.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 50