Справа № 558/746/25
номер провадження 2/558/296/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., з участю секретаря судових засідань Ковальської Л.С., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року в розмірі 41660,00 гривень.

В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») вказує про те, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 9 лютого 2025 року було укладено кредитний договір № 09.02.2025-100001838. Відповідно до умов такого договору відповідачеві ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 13000,00 гривень. Відповідно до кредитного договору позивачем надано відповідачеві кредит строком на 217 днів, дата повернення кредиту 13 вересня 2025 року. Кредит надавався позичальникові на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено шляхом перерахування на банківський рахунок споживача. Кредит надавався на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника.

Позивачем ТОВ «Споживчий центр» виконано свої зобов`язання за кредитним договором.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 41660,00 гривень, з яких: 13000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 18650,00 гривень - заборгованість по процентах, а також 1170,00 гривень комісії, 2340,00 гривень додаткової комісії та 6500,00 гривень неустойки.

З вказаних підстав, у позовній заяві позивач ТОВ «Споживчий центр» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року в розмірі 41660,00 гривень та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що отримував від позивача кредит в розмірі 13000,00 гривень. Погоджується з вимогами позивача про стягнення тіла кредиту, процентів, комісії. Позовні вимоги визнає (а.с. 29-31, 58).

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту в розмірі 13000,00 гривень, процентах в розмірі 18650,00 гривень, а також 1170,00 гривень комісії та 2340,00 гривень додаткової комісії, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) (а.с. 21-24), заявка кредитного договору №09.02.2025-100001838 (а.с. 24-25), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №09.02.2025-100001838 (а.с. 25-27), складають кредитний договір №09.02.2025-100001838 між сторонами, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Договір укладено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з умовами договору №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 13000,00 гривень на строк 217 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 13 вересня 2025 року. Із сплатою процентів в розмірі 1% за 1 день користування кредитом (Процентна ставка стандарт), яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (чергові пepioди).

Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт".

П. 9 Заявки кредитного договору №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року визначено розмір та порядок сплати позичальником комісії.

Зі змісту досліджених пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявки кредитного договору №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року встановлено, що між сторонами узгоджено всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору та погоджувались на такі умови.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, у встановлені кредитним договором строки, належним чином не виконував. Сплатив за кредитним договором 1500,00 гривень.

Згідно довідки-розрахунку (а.с. 37) заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року становить 41660,00 гривень, з яких: 13000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 18650,00 гривень - заборгованість по процентах, 1170,00 гривень комісія за надання кредиту, 2340,00 гривень - додаткова комісія, 6500,00 гривень неустойки.

Оскільки, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року, зокрема, в розмірі 13000,00 гривень заборгованості по тілу кредиту, 18650,00 гривень заборгованості по процентах, 1170,00 гривень комісії за надання кредиту, 2340,00 гривень - додаткової комісії, то з урахуванням положень ст. 206 ЦПК України, та того, що такі вимоги позивача обґрунтовані умовами договору, суд приходить до висновку про задоволення таких позовних вимог позивача.

При вирішення спору в частині позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 6500,00 гривень неустойки, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині враховуючи таке.

Згідно п.п. 7.6, 9.1 кредитного договору №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року, п. 17 Заявки кредитного договору №09.02.2025-100001838, визначено, що неустойка в розмірі 195,00 гривень нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

П. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи вказані обставини справи, вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6500,00 гривень неустойки, у зв`язку з чим у задоволенні таких позовних вимог позивача необхідно відмовити.

За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року підлягають до задоволення в розмірі 35160,00 гривень.

Позивачем понесені судові витрати, що складають 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача ОСОБА_1 витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2044,50 гривень, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог позивача, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 14, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 512, 526, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, ) заборгованість за кредитним договором № 09.02.2025-100001838 від 9 лютого 2025 року в розмірі 35160,00 (Тридцять п`ять тисяч сто шістдесят) гривень, з яких: 13000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 18650,00 гривень - заборгованість по процентах, 1170,00 гривень - комісія, 2340,00 гривень - додаткова комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2044,50 гривень сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог позивача відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2025 року.