Номер провадження № 6/521/744/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа, первісний стягувач: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2025 року до суду надійшла заява від представника заявника про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа, видачу дублікату виконавчого, у якій він просив суд: видати дублікат виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/16825/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 245 094,08 грн.; визнати поважними та поновити строк пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/16825/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 245 094,08 грн.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не підлягає виходячи з наступного.

25.07.2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (). Наказом № 55-к від 25.07.2024 року на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 року внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства, в тому числі у виписку з ЄДР № 22 від 26.07.2024 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси № 521/16825/13-ц від 26.02.2014 р. задоволено позов ПАТ "Дельта Банк" та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.03.2008 р. у загальному розмірі 245 094,08 грн.

З метою виконання рішення суду від 26.02.2014 року, суд видав виконавчий лист.

18.09.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Довіра та гарантія» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К, відповідно до якого право грошової вимоги за договором №0 від 17.03.2008 року до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК Довіра та гарантія».

07.11.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси №521/16825/13-ц, замінено стягувача у цивільній справі № 521/16825/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме первісного стягувача на його правонаступника ТОВ «ФК Довіра та гарантія».

Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К від 18.09.2019 року, між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК Довіра та гарантія", новому кредитору мають бути передані оригінали кредитних договорів відповідно до реєстру. При цьому процесуальна документація про стягнення заборгованості за відступленими кредитними договорами передається новому кредиторові за можливості, в міру їх повернення до ПАТ «Дельта Банк».

Заявник стверджує, що, оригінал виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/16825/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.03.2008 р., від ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "ФК Довіра та гарантія" не передавався.

Згідно матеріалів справи, виконавчий лист Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/16825/13-ц повернуто 16.04.2018 року та повторно не пред`являвся на примусове виконання, відповідно строк його пред`явлення до виконання сплинув 16.04.2021 року.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання з огляду на наступне .

Судом встановлено, що виконавчий лист Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/16825/13-ц повернуто 16.04.2018 року, а отже трирічний строк на пред`явлення виконавчого листа минув 17.04.2021 року.

Судом встановлено, що заявник звернувся із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання через три роки після спливу трирічного строку, встановленого законом, та не обґрунтував поважні причин їх пропуску.

Стосовно тверджень заявника, що на території України було введено карантин та згодом воєнний стан, а тому строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання продовжується, суд роз`яснює наступне.

Згідно із Законом від 30.03.2020 року № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Суд звертає увагу заявника, що вищевказаними нормативними актами було продовжено строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦПК України, на строк дії такого карантину, проте такі вимоги не були застосовані до строків визначених у ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», з огляду на що трирічний строк на період дії карантину продовжено не було.

Згодом, Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України, затвердженими Верховною Радою України та діє по теперішній час.

Згідно п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який втратив чинність 14.05.2025 року, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Суд, знову ж таки, звертає увагу заявника, що вищевказаним п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який до того ж, втратив чинність станом на момент звернення із даною заявою, було продовжено строки позовної давності строки, проте такі вимоги не були застосовані до строків визначених у ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», з огляду на що трирічний строк на період дії воєнного стану продовжено не було.

Також, суд звертає увагу заявника, що на момент введення воєнного стану, тобто на 24.02.2022 року, заявник уже пропустив трирічний строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому такі причини не можуть вважатись судом поважними.

Суд звертає увагу, заявник зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС та у передбачений законом строк пред`явити його до виконання.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, зазначені представником стягувача причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не відносяться до поважних, оскільки поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Слід відмітити, що недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника й суперечитиме принципу правової визначеності.

Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Метою статті 433 ЦПК України, про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або не заінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання, а тому суд відмовляє у видачі дублікату виконавчого листа новому стягувачеві, у зв`язку із закінченням строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі 521/16825/13-ц.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 12, 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 81, 123, 126, 127, 433, п. 17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України СУД

УХВАЛИВ:

У задоволенні товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа, первісний стягувач: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення,якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: