Провадження № 2/932/6293/25
У Х В А Л А

17 грудня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Петунін І. В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру від 08.09.2025, місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

За відомостями з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 08.09.2025, місце реєстрації відповідача як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08.09.2025, справа була передана до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя за територіальною підсудністю, оскільки відповідач як ВПО зареєстрований на території Олександрівського р-ну міста Запоріжжя, при цьому суддя послався на постанову Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17.

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16.10.2025 справу було повернуто Шевченківському районному суду міста Дніпра оскільки перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи не є свідченням того, що місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п. 5 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затв. постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції має виконати вимоги ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з`ясувати, чи включено відповідачів до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, оскільки запроваджені законодавцем заходи спрямовані на те, щоб повідомити усіх учасників розгляду справи про перебування спору на вирішенні суду з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя. Тому доводи про дотримання правил підсудності підлягають оцінці та врахуванню судом першої інстанції під час розгляду справи, з урахуванням відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (постанова Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17).

Крім цього, аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду від 14.08.2024 у справі №607/5535/22.

Між тим, згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Тому суддя керувався саме висновками, викладеними у постановах Верховного Суду та сталою практикою судів щодо врахування місць обліку внутрішньо переміщених осіб при вирішенні питання територіальної підсудності з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя.

Також, за змістом ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, справа була передана за підсудністю не внаслідок помилки, а відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України з врахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 та від 14.08.2024 у справі №607/5535/22.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Суддя вважає, що оскільки місце реєстрації відповідача, як ВПО в Олександрівському районі міста Запоріжжя, то, з врахуванням п. 3 1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», справа підлягає передачі до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить місце реєстрації відповідача, як внутрішньо переміщеної особи. При цьому суддя також враховує і роз`яснення Верховного Суду від 02.09.2022 де зазначено, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася, як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Винятком є встановлення факту смерті.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 352-355, 442 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Петунін