Єдиний унікальний номер 599/1901/25
Номер провадження 2/599/900/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., розглянувши в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

виклад позицій позивача: позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може його оформити, так як нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися для захисту своїх прав в суд.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні. Судовий розгляд.

Ухвалою судді від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 10 грудня 2025 року.

Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає, позов визнає.

Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Досліджені докази. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 29 жовтня 2010 рокуЗалозецькою селищною радою, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 31. Спадщину прийняв батько позивачки ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 01 січня 2004 рокуЗалозецькою селищною радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ; на право на закінчення приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення №153 двадцять третього скликання дев`ятої сесії Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області від 07 грудня 1999 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92.

ОСОБА_2 29 серпня 2003 року склав заповіт, який посвідчений секретарем Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської областіта зареєстрований в реєстрі за номером 234, згідно умов якого, належне йому на праві приватної власності на день смерті майнозаповів позивачці ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Звернувшись у Зборівську нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачам не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вони не можуть пред`явити правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивачка позбавлена можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує його право власності, тому позивачка позбавлена можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), інші особи не претендують на спадок, а також, що визнання права власності за позивачем на спадкове майно не порушує прав та інтересів інших осіб, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 328, 1223, 1225, 1268 Цивільного кодексу України,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ; право на закінчення приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення №153 двадцять третього скликання дев`ятої сесії Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області від 07 грудня 1999 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92, після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 10 грудня 2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.