Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ ТАКЕ.

До суду звернувся представник позивача Ющенко В. В. із зазначеною позовною заявою. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження, проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяви із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не направляв. Разом з тим від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиції сторін.

Позов обґрунтований таким. Позивач як надавач послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, надав у період з 01.02.2023 до 14.04.2025 відповідачу послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 9 088,37 грн. Позивач виконав свої зобов`язання, а відповідач зобов`язаний сплатити надані послуги. На підставі ст. 625 ЦК України позивач також нарахував відповідачу інфляційні втрати, 3% річних, плату за абонентське обслуговування та пеню за порушення зобов`язань у розмірі 1 624,04 грн, 422,96 грн, 68,46 грн та 513,34 грн відповідно. Усього разом просив стягнути з відповідача 11 717,17 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір.

Отже, питання, на які має відповісти суд:

1. чи були між сторонами у спірний період (з 01.02.2023 до 14.04.2025) відносини щодо послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення)?

2. якщо такі відносини були, чи наявна заборгованість і який її розмір?

3. якщо відносини та заборгованість є, чи є підстави для стягнення втрат від інфляції, 3% річних та пені?

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Обставина належності відповідачу на праві власності майна за адресою: АДРЕСА_1 , до 15.04.2025 року підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15.04.2025 року (а. с. 20-21).

Обставина передачі об`єктів теплопостачання у Жовтневому районі м. Кривого Рогу на балансовий облік та в господарське відання ДП «Криворізька теплоцентраль» підтверджується копіями Рішення Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011, Листом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Наказом генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» від 03.09.2013 (а. с. 13 зворот-14).

Суд встановив обставину розміщення 01.10.2021 на сайті позивача https://tec.dp.ua Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2021 як публічного договору приєднання (далі - «Договір»). Пунктом 2 цього Договору передбачено, що він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», надалі АТ «Криворізька теплоцентраль» https://tec.dp.ua/. Пунктом 4 Договору визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Пунктами 51, 52 цього Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності; якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Обставини подання теплоносія в будівлю житлового будинку АДРЕСА_2 та припинення такого подання підтверджуються відповідними Актами (а. с. 17-19).

На підставі Детального розрахунку заборгованості за особовим рахунком НОМЕР_1 АДРЕСА_1 (а. с. 16), суд встановив, що за період з лютого 2023 року до квітня 2025 року позивач нарахував за послугу постачання теплової енергії 15 272,77 грн, перерахунок складає: 844,40 грн. Відповідач за цей же період сплатив 5 340,00 грн. Кінцевий залишок заборгованості: 9 088,37 грн. Плати за абонентське обслуговування за період з лютого 2025 до квітня 2025 нараховано 68,40 грн, сплачено 0,00 грн, залишок заборгованості 68,40 грн.

Представник відповідача у своєму клопотанні від 25.11.2025 року про долучення доказів до матеріалів справи надав суду квитанцію від 03.11.2025 року на суму 9 088,37 грн з призначенням платежу «за постачання теплової енергії АДРЕСА_1 », що підтверджує сплату відповідачем заборгованості за послугу постачання теплової енергії.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Щодо розміру заборгованості за послугу.

Клопотання представника відповідача свідчить про обізнаність відповідача про заборгованість, а надана квитанція її сплату (після звернення позивача з позовом) в частині основного боргу, заявленого позивачем.

Суд вважає доведеними обставини надання позивачем послуг відповідачу за заявленою у позові адресою та визнає наявність між сторонами відносин щодо користування житлово-комунальною послугою з постачання теплової енергії (централізованого опалення)

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону про ЖКП плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 30 Типового індивідуального договору (Договору) визначено, що плата за послугу постачання теплової енергії складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

Згідно з ч. 5 ст. 21 Закону про ЖКП ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Інформація щодо встановленого тарифу на теплову енергію, який застосовується у відносинах сторін, є публічною, загальнодоступною та розміщена на сайті позивача у розділі «Тарифи» (https://tec.dp.ua/category/information-for-disclosure/tariffs/).

Згідно з п. 32, 34, 41 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць; плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця; споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Отже, суд оцінює застосування тарифів, оприлюднених на сайті позивача, як обґрунтоване.

Сума заборгованості підтверджується Детальним розрахунком заборгованості (а. с. 16). Враховуючи обставину добровільної сплати відповідачем суми заборгованості в розмірі 9 088,37 грн, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження щодо цієї частини вимог. Таке рішення ґрунтується на положеннях п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яким передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. В цій справі предмет спору відсутній в частині (у зв`язку з частковим погашенням боргу відповідачем) на час вирішення спору судом.

Вимога про стягнення плати за абонентське обслуговування у розмірі 68,40 грн підлягає задоволенню, оскільки добровільно така заборгованість відповідачем не сплачена, розрахунок її та підстави нарахування не спростовані.

Щодо пені.

Позивач заявив вимогу про стягнення пені за прострочення сплати заборгованості за період з 30.12.2023 до 01.09.2025 року в розмірі 513,34 грн.

Пеня є різновидом неустойки та право на її стягнення передбачене ст. 624 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону про ЖКП, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Оскільки відповідач є військовослужбовцем з серпня 2024 року, що підтверджується наданою суду Довідкою № 1882 в/ч НОМЕР_2 , має застосовуватися норма ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначеною нормою передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Отже, наявні підстави для зменшення заявленого до стягнення розміру пені, починаючи з серпня 2024 року. Як свідчить Розрахунок пені (а. с. 15 зворот), до складу нарахованої пені входить сума 5,22 грн за березень 2025 року (протягом лютого 2024 лютого 2025 року та квітня-травня 2025 року пеня нарахована 0,00 грн). Отже, стягненню підлягає пеня у розмірі 508,12 грн (513,34 грн 5,22 грн).

Щодо 3% річних та втрат від інфляції.

Позивач також заявив вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 422,96 грн за період з 30.12.2023 по 01.09.2025; втрат від інфляції в розмірі 1 624,04 грн за період з січня 2024 по вересень 2025 року.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір заявлених позивачем до стягнення відповідних сум за несвоєчасну сплату підтверджується Розрахунками суми компенсації та 3% річних (а. с. 15). Відповідач підстави нарахування 3% річних та втрат від інфляції та їх розмір жодним доказом не спростував.

Перед судом постало питання про те, чи є 3% річних та втрати від інфляції штрафними санкціями, про які йде мова у ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до положень норм ЦК України, ст. 625 ЦК України, з урахуванням актуальної практики Верховного Суду, суд дійшов висновку, що втрати від інфляції та 3% річних не можна вважати штрафними санкціями; натомість такі суми за своєю юридичною природою є компенсаційними виплатами.

Зокрема, такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24: інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати. Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу.

Отже, вимога про стягнення 3% річних та втрат від інфляції за вказані періоди є обґрунтованою та має бути задоволена.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір, сплачений позивачем, має бути стягнутий з відповідача у розмірі 679,35 грн.

Відповідач надав суду докази свого перебування на військовій службі.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовий збір в розмірі 679,35 грн слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом). Оскільки суд дійшов висновку про закриття провадження щодо частини вимог, позивач має право заявити клопотання про повернення судового збору в іншій частині (в розмірі 2 348,65 грн) з бюджету.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ ТАКЕ.

Провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 9 088,37 грн припинити.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» інфляційні втрати у розмірі 1 624,04 грн, 3% річних у розмірі 422,96 грн, пеню у розмірі 508,12 грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 68,46 грн, а всього 2 623,58 (дві тисячі шістсот двадцять три грн 58 коп) гривень.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 679,35 гривень, сплачений Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження: вул. Електрична, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено та підписано 17 грудня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець