Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4504/25
Провадження № 2/279/2039/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/4504/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс", в інтересах якого діє представник Білосорочка С.А., до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.12.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", було укладено договір позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).

Зокрема, відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно телекомунікаційній системі первісного кредитора, заповнив електронну заявку на отримання позики на сайті первісного кредитора (https://mycredit.ua), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Акцептував договір позики електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на зазначений в заявці номер мобільного телефону.

Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договором позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року виконало та надало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7800 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом АТ "Таскомбанк".

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, чим допустив істотні порушення умов договору, кошти, які були надані йому у вигляді позики, а також відсотки за користування позикою не сплатив, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

22.05.2024 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (первісний кредитор) та ТОВ "Свеа Фінанс" (новий кредитор) уклали договір факторингу №01.02-14/24, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02-14/24 від 22.05.2024 року ТОВ "Свеа Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року в сумі 24054,28 грн., з яких: 5476,47 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 18577,81 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, новим кредитором не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Свеа Фінанс" за договором позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року в сумі 24054,28 грн.

Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не погашає прострочену заборгованість, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №76175553 від 29.12.2023 року в сумі 24054,28 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "Свеа Фінанс" за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади.

До суду, від представника відповідача, надійшов відзив на позов, в якому просить позовні вимоги ТОВ "Свеа Фінанс" задовольнити частково.

В обґрунтування відзиву зазначає, що дійсно 29.12.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", було укладено договір позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). За умовами договору розмір позики становить 7800 грн. Строк кредитування 30 днів (до 27.01.2024 року), денна відсоткова ставка 2,5 %. Вказує, що відповідно до п.2.3 договору позики №76175553 від 29.12.2023 року та додатку №1 до договору позики сторонами погоджено, що загальна вартість позики складає 13650 грн. З огляду на те, що відповідачем була часткова сплачена заборгованість у розмірі 2323,53 грн., за весь строк кредитування відповідач має повернути 11326,47 грн.

Також представник позивача зазначив, що відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинній на момент укладення договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Виходячи із умов договору позики та норм чинного законодавства, первісний кредитор не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом в заявленому розмірі та після закінчення строку, на який була видана позика, а тому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Свеа Фінанс" заборгованість за договором позики №76175553 від 29.12.2023 року у сумі 11326,47 грн.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався. Надав до суду заяву про зменшення позовних вимог. В обґрунтування якої зазначив, що у зв`язку з укладенням з адвокатом додаткової угоди про надання безоплатної правової допомоги вважає за необхідне зменшити позовні вимоги в частині стягнення судових витрат, а саме відшкодування витрат на правничу допомогу та остаточно стягнути з відповідача лише понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію" шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладено договір позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "1 Безпечне агентствонеобхідних кредитів" зобов`язується передати відповідачу у власність грошові кошти (позику) у розмірі 7800 гривень строком 30 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок із використанням електронного платіжного засобу відповідача, а відповідач зобов`язується повернути ТОВ "1 Безпечне агентствонеобхідних кредитів" таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики (п.1., 2.1.,2.2. Договору).

Укладаючи договір відповідач підтвердив, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п.5.3. Договору).

З паспорту споживчого кредиту від 29.12.2023 року слідує, що відповідач своїм підписом письмово підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість позики, надану, виходячи з обраних умов кредитування, а також всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Укладаючи договір сторони узгодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору позики) та підписали паспорт споживчого кредиту.

Сторони також погодили порядок повернення позики та сплати процентів за користування позикою, застосування фіксованої базової та зниженої 2,50 % процентної ставки в день користування позикою та 2,70 % процентної ставки в день за понадстрокове користування позикою, а також узгодили порядок продовження строку користування кредитом (пролонгацію договору).

Пункт 4 договору передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.

Відповідно до умов укладеного договору продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті (п.6 Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язання за договором позики виконало у повному обсязі, надавши, шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок, відповідачу грошові кошти у позику.

Відповідач грошові кошти отримав, що підтверджується інформаційною довідкою АТ "Таскомбанк" про підтвердження платежу, згідно яких вбачається, що на банківську картку, маска картки № № НОМЕР_1 були перераховані кошти в сумі 7800 грн. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі позики.

Відповідач коштами скористався, свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, за розрахунком позивача, станом на 22.05.2025 року становить 24054,28 грн., з яких: 5476,47 грн. - заборгованість за тілом (основним боргом); 18577,81 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 76175553 від 29.12.2023 року вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувалися у строки та у розмірах передбачених договором, а саме до 26.04.2024 року (первісний строк + 90 календарних днів), а також, що відповідач частково грошові кошти повертав, здійснював поодинокі платежі (4 платежі), однак в подальшому припинив своєчасно сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за договором.

22.05.2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнт) та ТОВ "Свеа Фінанс" (фактор) укладено договір факторингу №01.02-14/24, за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє 365 днів після його укладення, але не менше, ніж до повного виконання сторонами своїх зобов`зань. (п.12.1. Договору).

Відповідно до умов договору факторингу №01.02-14/24 від 22.05.2024 року "Право вимоги" означає всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за договорами позики до боржників щодо погашення заборгованостей, які виникли на підставі договорів позики, та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за договорами позики, які клієнтом відступаються факторові за цим договором. ''Реєстр прав вимог'' - погоджений сторонами перелік боржників, їх договорів позики, прав вимог за якими відступаються за цим договором, особистих даних і розмрів грошових зобов`язанькожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в додатку 1 до цього договору.

Пункт 3.1.3. договору факторингу №01.02-14/24 від 22.05.2024 року передбачає перехід до фактора право вимоги з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношеннюдо боржників стосовно їх заборгованостей за договорами позики. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим договором.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-14/24 від 22.05.2024 року від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" до ТОВ "Свеа Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року в сумі 24054,28 грн., з яких: 5476,47 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 18577,81 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином ТОВ "Свеа Фінанс" має право грошової вимоги до відповідача за договором позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року та є належним позивачем у справі.

Позивач - ТОВ "Свеа Фінанс", до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінював, що підтверджується детальним розрахунок первісного позикодавця ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів".

Факт укладання договору позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року та отримання грошових коштів у позику в сумі 7800 грн. відповідачем не заперечується та підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.

Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання договору, а саме відповідач шляхом заповнення заяви на отримання позики на сайті первісного кредитора, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписав договір із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому йому були перераховані кошти у розмірі, встановленому договором позики.

При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на офіційний сайт ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та здійснення нею певного алгоритму дій, необхідного для отримання позики, спірний договір не було б укладено.

Сплачуючи суму заборгованості відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору та відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Факт укладання договору, отримання грошових коштів у позику та сплату частково сумм заборгованості відповідач підтверджує та визнає. Однак відповідач не погоджується із розміром нарахованої суми заборгованості, а саме суми заборгованості за відсотками.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Положеннями ч.1 ст.1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом Украiни "Про електронну комерцію".

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови позики, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу грошові кошти у позику в повному обсязі.

Відповідач грошові кошти отримав, скористався ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором позики належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, проценти від суми позики не сплатив.

Суд не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві, щодо безпідставності нарахування відсотків, а також щодо стягнення останніх в заявленому розмірі, оскільки такі умови були узгоджені сторонами при укладенні договору. Принцип свободи договору та обов`язковості його виконання закріплені ст.627,629 ЦК України.

Посилання відповідача на те, що строк кредитування становить 30 днів (до 27.01.2024 року), та що первісний кредитор не мав права нараховувати відсотки за користування коштами за договором позики після закінчення строку, на який була видана позика, спростовуються самим договором позиком.

Оскільки, відповідно до п.4 укладеного договору, проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.

Нарахування відсотків саме за такий період, відповідно до умов договору, є суб`єктивним правом позивача.

Законодавством України встановлено обмеження: сукупний розмір штрафів і пені за прострочення споживчого кредиту, яке не може перевищувати подвоєну суму кредиту (тіла кредиту). Однак це стосується саме штрафних санкцій, а не нарахованих відсотків за користування кредитом, розмір та порядок нарахування яких були узгоджені сторонами при укладенні договору.

Тобто, відсотки за кредитом (позикою) можуть бути більшими за суму кредиту (позики).

Судовим розглядом встановлено, що договір позики відповідачем не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним і підлягає до виконання його сторонами.

Оскільки договір позики був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що останній погодився з його умовами та зобов`язався їх виконувати.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з позивачем договір позики, достовірно знаючи про його умови, користуючись наданими йому грошовими коштами, порушив умови договору позики щодо своєчасного повернення власне грошових коштів.

Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов договору, в результаті чого заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року в сумі 24054,28 грн.

Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн

Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Свеа Фінанс'', заборгованість за договором позики №76175553 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29.12.2023 року в сумі 24054,28 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а всього: 26476 (двадцять шість тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 68 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Свеа Фінанс'', місце знаходження: 03124, м. Київ, бул-р. Вацлава Гавела, 6, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ