КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

справа № 755/2660/16-ц

провадження № 22-ц/824/7964/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Желепи О.В., Сушко Л.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Арапніої Н.Є. за заявою ОСОБА_2 про скасування заочного рішення у справі №755/2660/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про скасування заочного рішення, в якому просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року по справі № 755/2660/16-ц.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання заявником ухвали.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2024 року заяву повернуто.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2024 року скасовано та постановлено справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 січня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва та судом призначено судове засідання для вирішення питання стосовно поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року по справі № 755/2660/16-ц відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Вимоги обґрунтовані тим, що при винесені ухвали Дніпровським районним судом не було враховано бажання позивача та відповідача у поновленні строку на перегляд заочного рішення, факт спільного проживання, ведення спільного господарства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку, суд першої інстанції виходив з того, що у прохальній частині заяви про скасування заочного рішення по цій справ заявник просить поновити пропущений строк для подання заяви про скасування заочного рішення. Натомість описова частина цієї заяви не містить мотивування наявності підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування заочного рішення та їх поважності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями прав на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1996 року та у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд під час заочного розгляду справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 128-132 ЦПК України. При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Відповідно до приписів ст. ст. 4, 8, 10, 11, 212, 2013 ЦПК України, судові рішення приймаються судом за результатами обговорення усіх обставин справи та за умови здійснення за своїм внутрішнім переконанням оцінки доказів, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апелянт вказує на те, що заочне рішення Дніпровського районного суду від 11.04.2016 року не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості оскаржити зазначене рішення у встановлені законодавством строки. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням, яке повернулося до суду першої інстанції за закінченням терміну зберігання.

28.01.2025 року ОСОБА_1 було подано заяву до районного суду про задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку та відсутності заперечень. (а. с. 64)

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді