Номер провадження2-з/205/983/25
Провадження № 2з/205/983/25
УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Басова Н.В., розглянувши матеріали клопотання представника Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», заінтересовані особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування доказів до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання, у якому представник АТ КБ «Приватбанк» просив:

- витребувати від Другої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витребувати від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 14.02.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, що підтверджується скороченим витягом зі свідоцтва про смерть від 05.11.2024 року. На момент смерті позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 114 690,00 грн. 16.06.2025 року Банк звернувся з претензією кредитора до Другої дніпровської державної нотаріальної контори, яка у листі від 25.06.2025 року повідомила, що нею було заведено спадкову справу після смерті позичальника, та відмовила Банку у наданні інформації про спадкоємців позичальника у зв`язку з дією положень ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. ч. 1 ,2 ст. 116 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Згідно з п. п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Під час вирішення питання про забезпечення доказів суд враховує не тільки права та інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із задоволенням заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто забезпечення доказів це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду, прийнятій 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Отже, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації та предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Наведені обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Однак при зверненні до суду з клопотанням про витребування доказів до пред`явлення позову в порядку ч. 4 ст. 84 ЦПК України заявником на дотримання вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України не зазначено та не доведено, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Разом з тим, суд зауважує, що в розпорядженні представника заявника є інформація щодо місця перебування спадкової справи, яка зберігається в Другій дніпровській державній нотаріальній конторі, тому відсутні підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або отримання його копії стане згодом неможливим чи утрудненим.

Крім того, вимоги заяви АТ КБ «Приватбанк» в частині витребування у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради або від іншого територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необґрунтованими, оскільки в матеріалах, доданих до заяви про витребування доказів до пред`явлення позову відсутні будь-які докази того, що заявником самостійно вживалися заходи щодо отримання вищевказаних відомостей.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника, а також з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 81, 84, 116-117 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», заінтересовані особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування доказів до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. В разі, якщо ухвала була постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, то вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Басова

.