КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року, постановлену за наслідками розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про призначення експертизи

у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

установив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2024 року клопотання ФОП ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від29 вересня 2025 року поновлено провадження у даній справі.

Водночас, 24 березня 2025 року, 26 травня 2025 року та 09 червня 2025 року експертна установа надала до суду першої інстанції клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, повідомлення про неможливість проведення вказаної експертизи та повідомлення про надання інформації.

06 жовтня 2025 року відповідач ФОП ОСОБА_2 у підготовчому засіданні підтримав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення наявності недоліків керамічної плитки та недоліків у виконанні робіт з її покладення відповідачем.

В обґрунтування клопотання зазначив, що предметом позову є відшкодування шкоди, завданої начебто в результаті неякісного виконання будівельних робіт ним, зокрема псування керамічної плитки за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку позивача, чорні риски, плями більш темного кольору та інші дефекти керамічної плитки, є пошкодженнями, спричиненими саме ним, відповідачем.

На його думку, вказані недоліки керамічної плитки є природнім кольором плитки, що імітує природній колір натурального каменю, внаслідок чого не міг бути результатом начебто його неякісної роботи.

Просив суд, призначити судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та на вирішення якої поставити питання:

- чи є риски чорного кольору, круглі плями, цятки та інші елементи зовнішнього боку керамічної плитки, покладеної за адресою: АДРЕСА_1 , природнім кольором та малюнком матеріалу, а не результатом її зовнішнього псування?

- чи є порушення будівельної технології під час покладення керамічної плитки за адресою: АДРЕСА_1 (зокрема в частині затирки міжплиточних швів)?

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року клопотання ФОП ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено по цивільній справі №752/17360/24 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову експерта від давання висновку без поважних причин за ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- чи є риски чорного кольору, круглі плями, цятки та інші елементи зовнішнього боку керамічної плитки, покладеної за адресою: АДРЕСА_1 , природнім кольором та малюнком матеріалу, а не результатом її зовнішнього псування?

- чи є порушення будівельної технології під час покладення керамічної плитки за адресою: АДРЕСА_1 (зокрема в частині затирки міжплиточних швів)?

У разі виникнення необхідності за клопотанням експертів надати матеріали цивільної справи №752/17360/24.

Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача ФОП ОСОБА_2 .

Роз`яснено позивачу наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зупинено провадження у цивільній справі №752/17360/24 - на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права та без додержання норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, зокрема статей 103, 104, 110, 113 ЦПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, висновків Верховного Суду у релевантних правовідносинах, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Вказувала, що вона, до позовної заяви, надала висновок судового експерта за наслідком проведення будівельно-технічної експертизи №24-06-01/2024 від 05 липня 2024 року, який є обґрунтованим, логічним, послідовним та таким, що виключає будь-яке двозначне трактування. Будівельно-технічна експертиза проведена з суворим дотриманням норм чинного законодавства.

Цивільним процесуальним кодексом та іншим законодавством України, за наявності в матеріалах справи висновку експерта, не передбачено можливості призначення первинної судової експертизи, а передбачено призначення або додаткової або повторної експертизи.

Судом першої інстанції, за наявності висновку експерта №24-06-01/2024 від 05 липня 2024 року в матеріалах справи та без зазначення обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, була призначена саме первинна судова будівельно-технічна експертиза, що є порушенням вимог ст. 113 ЦПК України.

Просила суд, скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На вказану апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 подав відзив в обґрунтування якого зазначив, що раніше позивач вже подавала апеляційну скаргу на аналогічну ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2024 року про призначення тієї ж самої експертизи, з тими ж самими питаннями.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у задоволенні апеляційної скарги позивача було відмовлено, а ухвалу суду першої інстанції від 30 грудня 2024 року залишено без змін.

Вказано постанова набрала законної сили та має преюдиційне значення для даної справи. Суд апеляційної інстанції вже встановив, що для з`ясування обставин спору необхідні спеціальні знання, і призначення експертизи є законним.

Оскаржувана ухвала є по суті лише процесуальним документом, який був необхідний суду першої інстанції для відновлення провадження та фактичного направлення справи на експертизу після її повернення з апеляційного суду.

Таким чином, позивач, подаючи повторно скаргу на ухвалу, яка дублює попередню (вже визнану законною) ухвалу, вдається до зловживання своїми процесуальними правами, що спрямоване на свідоме затягування розгляду справи по суті.

Просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка з`явилась в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи клопотання ФОП ОСОБА_2 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: для визначення наявності недоліків керамічної плитки та недоліків у виконанні робіт з її покладення відповідачем, потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою об`єктивного і повного розгляду даної цивільної справи необхідно призначити судову будівельно-технічну експертизу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, зважаючи на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертних досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, постановлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до положень Наказу Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» до основних видів експертиз відноситься будівельно-технічна, основними завданнями якої є, у тому числі, визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 сформовано висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування; відзначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі №129/1033/13-ц.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами (Постанова Верховного Суду від 19 червня 2024 року у справі №278/2100/21).

Враховуючи предмет спору у даній справі, колегія суддів вважає, що проведення судової будівельно-технічної експертизи є одним із засобів доказування, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення такої експертизи, адже її проведення необхідне для повного, об`єктивного і всебічного встановлення обставин справи, забезпечення стороні відповідача права на подання обґрунтованих доказів для підтвердження своїх заперечень.

Питання, які поставлені судом першої інстанції на вирішення експертів, прямо пов`язані з предметом розгляду справи та потребують спеціальних знань.

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Доводи апеляційної скарги про наявність в матеріалах справи висновку експерта з питань, які визначив суд в оскаржуваній ухвалі, поданого разом з позовною заявою, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки нормами ЦПК України не заборонено призначати у справі судову експертизу за наявності висновку, підготовленого на замовлення учасника справи до подання позову.

Статтею 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі №201/15019/14-ц).

Процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 грудня 2022 року у справі №686/15304/14).

На вирішення експерту у висновку №24-06-01/2024 від 05 липня 2024 року були поставлені питання: чи відповідають конструкції оздоблення підлоги з керамогранітної, виконане у квартирі АДРЕСА_2 , виконане ФОП ОСОБА_2 за договором підряду №8939 від 23 січня 2024 року вимогам будівельних норм, правил, технічних стандартів, тощо? якщо ні, то які порушення, дефекти, пошкодження наявні та які шляхи їх усунення? яка вартість усунення дефектів та пошкоджень оздоблення підлоги з керамогранітної, виконане у квартирі АДРЕСА_2 , в разі їх виявлення.

Однак, оскаржуваною ухвалою суд поставив на вирішення експертів інші питання, ніж ті, що вирішені експертом у висновку №24-06-01/2024 від 05 липня 2024 року, а саме: чи є риски чорного кольору, круглі плями, цятки та інші елементи зовнішнього боку керамічної плитки, покладеної за адресою: АДРЕСА_1 , природнім кольором та малюнком матеріалу, а не результатом її зовнішнього псування? чи є порушення будівельної технології під час покладення керамічної плитки за адресою: АДРЕСА_1 (зокрема в частині затирки міжплиточних швів).

У зв`язку з цим, призначена судом експертиза не є за своєю суттю повторною.

Таким чином, використання відповідачем свого процесуального права заявляти клопотання про призначення судової експертизи та виконання ним свого процесуального обов`язку доведення у законний спосіб обставин, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову відповідає принципам змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для її скасування, а зводяться виключно до незгоди із судовим рішенням.

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з правом людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення ЄСПЛ у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення ЄСПЛ у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вказаного питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 381-384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба