Провадження № 2-др/947/141/25
УХВАЛА

11.12.2025

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

розглянувши заяву, подану в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Смирновим А.І., про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених відповідачкою, по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації внаслідок розповсюдження відповідачкою неправдивої інформації відносно позивача у з`явах, скаргах і зверненнях у період з 07.01.2025 по 05.05.2025 та відшкодування моральної шкоди у розмірі однієї гривни.

Ухвалою суду від 10.06.2025 позовна заява прийнята судом та призначено розгляд у спрощеному провадженні із викликом учасників справи до судового засідання.

Від представника відповідачки адвоката Смирнова А.І. 21.07.2025 подана заява із запереченнями проти задоволення позовних вимог. У заяві зазначений орієнтований розмір витрат відповідачки на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Також додатково 06.08.2025 представником відповідачки подана заява яка містить додаткові пояснення щодо заперечень проти задоволення позову.

07.08.2025 представником відповідачки подана заява щодо витрат відповідачки на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., та доказів її понесення у вигляді Договору №15.07.2025.2 про надання правової ( правничої ) допомоги від 15.07.2025 в п. 6.2 якого сторонами узгоджена вартість правової допомоги та Акт приймання-передачі наданих послуг від 07.08.2025.

У подальшому 29.09.2025 до суду надійшла заява адвоката Пацалової Т.В. про залучення її в якості представника відповідачки на підставі Ордеру, який видано на підставі Договору про надання правничої допомоги №85 від 24 вересня 2025.

20.11.2025 від представника позивача адвоката Синько О.А. подана заява про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 20.11.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

25.11.2025 від представника відповідачки адвоката Смирнова А.І. подана заява про винесення по справі додаткового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат понесених відповідачкою на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000.

В якості доказів підтверджуючих понесені витрати надано Договір 15.07.2025.2 про надання правової ( правничої ) допомоги від 15.07.2025; Акт приймання-передачі наданих послуг від 07.08.2025, Договір про надання правничої допомоги №85 від 24 вересня 2025 , Акт наданої правничої допомоги адвокатом Пацалової Т.В. на суму 6000 грн., квитанція оплати послуг адвоката Пацалової Т.В.

Від представника позивача адвоката Синько О.А. 10.12.2025 подані пояснення із запереченнями проти доведеності факту понесення судових витрат а також щодо невідповідності заявлених вимог складності справи та критеріям співмірності та розумності.

Цивільний процесуальний кодекс України ( скорочене ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України встановлюється що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи , внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності до вимог п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18 колегією суддів зроблено правовий висновок про те, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат, у справі яка залишена без розгляду, відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Тобто на відмінність від розгляду заяви про стягнення судових витрат на користь сторони яки виграла судовий спір , тягар доведеності заявлених вимог про стягнення судових витрат відповідача у випадках залишення позову без розгляду, покладається саме на відповідача.

При цьому, приймаючи до уваги, що доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, саме по собі звернення позивача до суду не є презумпцією стягнення з нього понесених відповідачем витрат, у випадку залишення позову без розгляду.

Як зазначено у вищенаведеної постанові Верховного Суду: «Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України».

Одним з основних критеріїв цивільного судочинства, є принцип змагальності сторін, визначений у ст. 12 ЦПК України , положеннями якої, зокрема, зазначено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона покладається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому частиною четвертою вказаної статті встановлено що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, у відповідності до вимог ч.5,6,7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами а суд не може збирати докази з власної ініціативи, а крім того доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку в жодної із заяв сторони відповідачки по суті справи як і в заяві про винесення додаткового рішення не наведені обґрунтування того що дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та такими свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Само по собі звернення до суду , посилання у заявах на не необґрунтованість та недоведеність позовних вимог , у відповідності до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України не є підставами для визнання саме дій позивача необґрунтованими.

Вказані обставини дозволяють суду прийти до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог сторони відповідача про необхідність стягнення з позивача , на підставі якого позов було залишено без розгляду, понесених відповідачем судових витрат пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 142, 353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви, подану в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Смирновим А.І., про стягнення з позивача судових витрат понесених відповідачкою, по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

Повний текст ухвали складено 11.12.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення.

Учасник справи , якому повна ухвала не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали.

Суддя В. О. Луняченко