Справа № 128/4930/25
УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Корченюк А.В. звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із даним позовом, в якому просить: зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить позивачці на праві приватної власності, кадастровий номер :02:003:0253, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, шляхом повернення самовільно зайнятої ним частини земельної ділянки площею 0,0044 га та привести земельну ділянку у придатний для використання стан; зобов`язати відповідача не чинити позивачці перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить позивачці на праві приватної власності, кадастровий номер :02:003:0253, що розташована в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11.12.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення.

Так, вказаною ухвалою суду було визначено такі недоліки позовної заяви

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте позовна заява не відповідає вказаним вимогам. Зокрема, зазначаючи в позові, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку позивачки площею 0,0044 га, не викладено обставин та не зазначено доказів того, на підставі чого позивачка визначила, що саме у такому розмірі відповідачем зайнято земельну ділянку, що перебуває у її власності.

Окрім того, вказуючи у позовній заяві, що спірна земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_1 , до позовної заяви додано документи, зокрема, копію технічної документації на земельну ділянку та технічний паспорт на будинок, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позву визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

В порушення вказаних вимог закону позивачем не зазначено ціни позову.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до матеріалів позову долучено платіжну інструкція №2.431843869.1 від 04.12.2025, згідно якої сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1, пп. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.

Тобто, враховуючи вимоги пп. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір має бути сплачено в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.); за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір має бути сплачено в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.).

З огляду на вищевказане, за відсутності зазначення у позовній заяві ціни позову, та при заявлені двох позовних вимог, що мають майновий та немайнових характер, суд позбавлений можливості визначити чи в належному розмірі позивачкою сплачено судовий збір.

Таким чином судом визначено спосіб усунення недоліків подання позовної заяви у новій редакції із усуненням вищезазначених недоліків.

16.12.2025 представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Корченюком А.В. із використання системи «Електронний суд» подано до суду заяву про усунення недоліків позову, в якій зазначає, що в додатках до поданої позовної заяви міститься Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15 жовтня 2025 року. Так, із кадастрового плану земельної ділянки, який доданий до Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15 жовтня 2025 року вбачається факт порушення меж земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 зі сторони суміжного землекористувача відповідача ОСОБА_2 , а саме, що ним самовільно використовується частина земельної ділянки площею 0,0044 га.

Щодо невідповідно змісту позовної заяви та доданих документів в частині назви АДРЕСА_1 було перейменовано на вулицю Садова згідно рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №906 від 25.09.2015 року «Про перейменування вулиць в селах Мізяківські Хутори та Переорки Вінницького району Вінницької області». Копію вказаного рішення додає.

Стосовно позиції суду про відсутність зазначення у позовній заяві ціни позову та заявлення двох позовних вимог, що мають майновий та немайновий характер, то зауважимо наступне. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Згідно п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_2 та земельну ділянку під № НОМЕР_1 , площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:003:0253, що розташовані по АДРЕСА_1 , підтверджується доданими до позовної заяви договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1047, витягом з Державного реєстру речових прав № 426468940 від 12.05.2025 року та витягом з Державного реєстру речових прав № 426469979 від 12.05.2025 року.

При зверненні до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою було заявлено наступні позовні вимоги: зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) кадастровий номер :02:003:0253, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, шляхом повернення самовільно зайнятої ним частини земельної ділянки площею 0,0044 га та привести земельну ділянку у придатний для використання стан; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) перешкоди в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :02:003:0253, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Отже, як вбачається із матеріалів справи, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку не оспорюється, і даний спір не пов`язаний з підтвердженням права на земельну ділянку. Земельна ділянка, щодо повернення якої заявлено вимогу, із власності позивачки не вибувала, наведені у позові вимоги мають зобов`язальний характер, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна.

Відтак, заявлені позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки позовна вимога про усунення перешкоди власнику ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, яка належить їй на праві приватної власності, шляхом повернення самовільно зайнятої ОСОБА_2 частини земельної ділянки площею 0,0044 га та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, не направлена на набуття права власності позивачкою на зазначену частину земельної ділянки, оскільки в силу закону таке право останньою не втрачено, а направлена на поновлення прав вільного володіння та користування такою земельною ділянкою титульним власником ОСОБА_1 . Ця вимога спрямована на усунення правової невизначеності щодо самовільного зайняття Відповідачем частини, належної Позивачці на праві приватної власності, земельної ділянки площею 0,0044 га, тому вказана вимога є вимогою немайнового характеру, яка не направлена на «збагачення», яке можна оцінити вартісно.

З огляду на те, що заявлені позовні вимоги є вимогами немайнового характеру відповідно й було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Оглянувши подані представником позивача документи суд доходить висновку, що позивачкою не усунуто визначені ухвалою суду недоліки в повній мірі та належним чином, з огляду на таке.

Так, позивачкою заявлено вимоги про усунення перешкод в користуванні належної їй земельною ділянкою, посилаючись на норми ст. 391 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022 (справа 922/3166/20) позов власника майна про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов) відповідає способу захисту, визначеному у пункті 3 частини другої статті 16 ЦК України, припинення дії, яка порушує право. Цей спосіб захисту пов`язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Однієї з умов застосування негаторного позову є відсутність між сторонами спору договірних відносин.

Таким чином, негаторний позов це позов майнового характеру, оскільки він стосується захисту права власності та усунення перешкод у користуванні й розпорядженні конкретним майно, в даному випадку земельною ділянкою позивачки з боку відповідача, хоча його предметом є не сам об`єкт, а відновлення порушеного права, що впливає на економічну цінність володіння майном.

З огляду на викладене, твердження представника позивачки, що заявлені позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, є хибними.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачкою не виконано вимоги ухвали суду від 11.12.2025 про залишення позову без руху.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Проте, подаючи до суду заяву на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху в електронній формі через електронний кабінет, представником позивачки не надано відповідних доказів того, що така заява була направлена іншим учасникам справи.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що дану позовну заяву слід повернути позивачам.

Керуючись статтями 185, 260, 353, 432 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - вважати неподаною та повернути позивачці.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.П. Шевчук