Справа № 358/1556/25 Провадження № 2/358/851/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

за участю секретаря судового засідання Шпак К.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2069694 від 02.03.2020 року в загальному розмірі 11088,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн.

Також представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просить витребувати у Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк» (04082, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок, 54/19) інформацію: - Чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ? - Чи була успішною транзакція, здійснена 02.03.2020р., на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 7200 грн.? Якщо так, то: - Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ? - Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 ?

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчого кредиту №2069694, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 7200,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст.11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.

На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивач надав копію Договору №2069694 від 02.03.2020 року про надання споживчого кредиту; копію Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №2069694 від 02.03.2020 року; копію довідки про ідентифікацію.

Згідно п. 2.1 кредитного договору позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом.

На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивач надає повідомлення від провайдера, що надає послуги ТОВ «Авентус Україна» з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків про успішно проведені кошти в системі на рахунок позичальника.

Отже, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі.

08.02.2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №№ ККАУ-08022021.

Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №2069694 від 02.03.2020 року

Згідно п. 3.1 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом в межах строку надання кредиту, визначеного у п 1.4 Договору. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 11088 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 7200 грн.; заборгованість за процентами - 3888 грн.; заборгованість за комісією - 0 грн. заборгованість за штрафом - 0 грн.

Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Крім того, відповідно до умов Кредитного договору передбачено, що Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.

Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 06.10.2025, провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 74, 75).

29.10.2025 відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Калініна С.К. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі (а.с. 84-86).

23.06.2025 ухвалою суду продовжено строк судового провадження у справі до 25.07.2025 (а.с. 87).

01.07.2025 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву в новій редакції, в якому позов вважає незаконним та необґрунтованим, з наступних підстав.

До матеріалів позовної заяви долучено копію платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті), яка повинна підтверджувати оплату компенсації за придбання (відступлення) Прав вимоги згідно п. 7.1 Договору відступлення права вимоги № ККАУ-08022021 від 08.02.2021 року.

Вказана платіжна інструкція була складена 09.02.2021 року, що зазначено у самій платіжній інструкції. Також, у платіжній інструкції зазначено найменування надавача платіжних послуг отримувача - АТ «СЕНС БАНК». 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування AT «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Тобто, на момент створення платіжної інструкції 09.02.2021 року найменування «СЕНС БАНК» ще не було, оскільки відповідні зміни про внесенні змін в назві банку було внесено лише 30.11.2022 року, що підтверджується Історією змін реєстраційної інформації та Протоколом № 2/2022 Позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК». Таким чином, надана платіжна інструкція у справі містить невідповідні дані, що викликає сумніви у достовірності вказаної платіжної інструкції та у дійсності переходу прав вимоги.

У даній справі строк кредитування скінчився 01.04.2020 (останній день дії кредитного договору), при цьому, у самому кредитному договорі міститься Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту - Графік платежів, згідно якого, дата платежу - 01.04.2020 року, сума кредиту - 7200,00 грн., проценти за користування кредитом складуть - 388,80 грн., загальна вартість кредиту складе - 7588,80 грн.

З Розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що відповідачем було внесено кошти у розмірі 11923,20 грн. в рахунок погашення заборгованості, відтак, враховуючи, що внесено позичальником сума коштів перевищує загальну вартість кредиту, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Відповідач також зазначає, що у договорі зазначено два строки кредитування, що призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником.

Позичальник отримуючи кредит, вважав, що повинен був повернути його 01.04.2020 року (пункт 1.4 кредитного договору). Однак, позивач, нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з іншого строку кредитування, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли відповідач, як споживач банківських послуг, є слабшою стороною цих правовідносин. Крім того, зазначення в кредитному договору двох різних строків кредитування призвело до неясності такої умови договору як строк кредитування, що в даному випадку слід тлумачити проти того, хто їх написав «Contra proferentem», а тому суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором, які нараховані після закінчення строку дії кредитного договору є неправильним. В цьому випадку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статі 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Також відповідач не погоджується з нарахованою сумою по відсоткам за користування кредитом, оскільки передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6, ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.

Також, відповідач вказує, що згідно з умовами кредитного договору та Графіку платежів до договору сума нарахованих процентів становить 3803,33 грн. (в межах строку дії договору - 30 днів). Позивач просить суд стягнути відсотки у розмірі 17898 грн. 00 коп., що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту 7850 грн. 00 коп., та орієнтовну загальну вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування - 11653 грн. 33 коп., а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

З огляду на наведене, враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, та враховуючи, що відповідачем було внесено кошти у розмірі 11923,20 грн. в рахунок погашення заборгованості, що перевищує загальну вартість кредиту - 7588,80 грн., відповідач вважає, що відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Щодо витрат на правову допомогу, відповідач вважає, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності розміру, а отже є значно завищеним, а отже не справедливим.

Відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 6 000,00 грн., на виконання умов п. 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 01.09.2025 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери».

Враховуючи вищеперераховане, відповідач просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6 000,00 грн.

11.11.2025 від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких сторона позивача зазначає наступне.

Щодо розміру відсотків за користування кредитом. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2069694 від 02.03.2020 року, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.

Беручи до уваги п.1.2. кредитного договору №2069694 від 02.03.2020 року, на умовах, встановлених Договором, Товариство у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку Споживача № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку реквізити якої надані.

Кредитний договір №2069694 від 02.03.2020 року було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор. Відповідно до ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Зазначаємо, що між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» №2069694 від 02.03.2020 року був укладений Договір в електронній формі, що має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які погодили всі істотні умови.

Згідно п. 1.5. кредитного договору Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Споживачем умов Договору та становить: Знижена процентна ставка 0,18 % в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,80% в день від суми кредиту.

Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості розмір непогашеного кредиту відповідача складає 11 088 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви (додаток №8 до позовної заяви) дана сума складається із 7200 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 3888 грн., що є предметом позовних вимог.

Розрахунок заборгованості - це письмовий документ, який підтверджує суму боргу, а також рух коштів по рахунку. Детальний розрахунок заборгованості, який є додатком до поданої Товариством позовної заяви містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такого, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договору, адже містить відомості про позичальника та номер і дату кредитного договору.

Так, відповідач ОСОБА_1 відповідно до наданого розрахунку вносила платіж 31.03.2020 р., що становить 388,80 грн, щодо погашення заборгованості, однак даного платежу було не достатньо для повного погашення боргу, адже, відповідно до Графіку платежу (Додаток 1 до договору №2069694 від 02.03.2020 року) сума кредиту становить 7588.80 грн, сума процентів 388,80 грн., разом 7200,00 грн. Так, відповідачем була сплачена лише незначна частина заборгованості, що відповідає нарахованим процентам станом на 31.03.2020 р.. У зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами поза встановленим строком, процентна ставка за що нараховувалася за стандартною ставкою, що відповідає п 1.5.2 Договору №2069694 від 02.03.2020 року і становить 1.80% в день від суми кредиту, застосовується: - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 Договору.

Так, відповідно до п.4.2. споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 Договору.

4.3. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем.

Відповідно до Картки обліку договору відповідачем було здійснено оплату процентів чим відповідно до умов Договору ініціював продовження строку користування кредитом. Так відповідач періодично сплачував суму нарахованих відсотків, що в даному випадку є відмінусовані від загальної нараховані суми заборгованості за кредитом. Також варто зазначити, що внесення платежу відповідачем можна вважати дії щодо визнання боргу та погодження з умовами кредитного договору. Тобто, відсотки нараховані за умовами кредитування є цілком правомірними.

Проценти за користуванням кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Отже, ОСОБА_1 свідомо уклав даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договорів, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором №2069694 від 02.03.2020 року.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на це, можна дійти висновку, що дотримано всіх умов правомірності кредитного договору №2069694 від 02.03.2020 року, передбачених законодавством. Також позивачу до укладення кредитного договору було надано можливість ознайомитися із Паспортом споживчого кредиту, де були відображені всі умови договору, зокрема щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом; орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (з урахуванням зниженої процентної ставки) за весь строк користування кредитом; реальної річної процентної ставки за стандартною ставкою; реальна річна процентна ставка (з урахуванням зниженої процентної ставки).

Кредитний договір №2069694 від 02.03.2020 року підписаний сторонами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору. Умови договору викладено чітко та з повною інформацією стосовно умов кредитування, з якими відповідач погодився, підписавши договір, і додаткових заперечень щодо цих умов він не заявляв.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу: ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року та замовлення до вказаного Договору, що підтверджується детальними описами наданих послуг, актами наданих послуг правової (правничої) допомоги (докази містяться в матеріалах справи).

Представником позивача було додано низку документів на підтвердження надання професійної правничої допомоги, а саме подані: 1. Засвідчена копія ордера на надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року; 2. Засвідчена копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року; 3. Засвідчена копія детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року.

На думку позивача, витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу є розумними та доведеними, а доводи представника відповідача не є обґрунтовані. Витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн не є завищеними, оскільки відповідають ринковій вартості юридичних послуг та є обґрунтованими з урахуванням складності справи, часу, витраченого представником Товариства, та необхідності дотримання всіх процесуальних вимог. Ця сума включає аналіз правової ситуації, підготовку позовної заяви, збирання та оформлення доказів, а також юридичні консультації. Відповідно до судової практики, витрати на правову допомогу компенсуються в розумних межах, а 8000 грн є пропорційними вартості роботи фахівця та обсягу наданих послуг. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Щодо зменшення витрат на правову допомогу відповідача, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи викладене, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» у повному обсязі.

11.11.2025 на адресу суду від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом документи.

Відповідач ОСОБА_1 заперечення не надав.

Суд, дослідивши матеріали позову, відзив та письмові пояснення, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

02.03.2020 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус» був укладений Договір про надання споживчого кредиту №2069694, згідно з умовами якого відповідач отримав 7200,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором.

На підтвердження укладення кредитного договору, позивач надав копію договору №2069694 від 02.03.2020 про надання споживчого кредиту та копію Додатка №1 до договору про надання споживчого кредиту № 2069694 від 02.03.2020, які підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С406247» 02.03.2020 09:17:36 ОСОБА_1 (а.с. 18-24).

Також вказаним ідентифікатором ОСОБА_1 02.03.2020 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 15-17).

Згідно п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту № 2069694, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Вебсайт». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.

Згідно п. 1.3, 1.4. Договору про надання споживчого кредиту № 2069694, строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.

Згідно п. 1.5., п. 5.1.1., п. 1.5.2., 1.6. Договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов Договору та становить: знижена процентна ставка 0,18 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить повне таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процентна ставка 1,80% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього Договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 65,88% річних; за стандартною ставкою 658,80% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 7 588,80 грн.; за стандартною ставкою 11 088,00 грн. (п. 1.7.-1.8.2. Договору).

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку реквізити якої надані споживачем в Особистому кабінеті п. 2.1. Договору.

Сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору.

Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) на користь Споживача. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. (п. 2.4., п. 2.5. Договору).

08 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ККАУ-08022021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 43-50).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № ККАУ-08022021 від 08.02.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по договору про надання споживчого кредиту № 2069694 від 02.03.2020 в сумі 11088,00 гривень, з яких: 7200,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 3888,00 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 51).

Отже, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_1 належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна» по договору № ККАУ-08022021 від 08.02.2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

12.08.2025 відповідачу ОСОБА_1 позивачем було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, проте до цього часу заборгованість не погашена (а.с. 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 2069694 від 02.03.2020 року поширюється дія цього закону. Частина 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір зі сторони клієнта було підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С406247, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на стороні Товариства та направлено клієнту на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства, зазначений в Договорі, що відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.25).

Згідно п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_1 .

Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) на користь споживача (п. 2.4 Договору).

ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, на підставі Договору ВП-200417-1 від 20.04.2017, успішно переказ коштів на карту клієнта: 02.03.2020 на суму 7200,00 грн., маска картки НОМЕР_3 , код авторизації CARDRC, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-5866996 (а.с. 26).

Згідно інформації, наданої АТ «Універсал Банк» () від 04.11.2025 за № БТ/9263 на виконання ухвали суду від 06 жовтня 2025 року про витребування доказів, вбачається, що банком, після детальної перевірки встановлено наступне: на ім`я ОСОБА_1 , банком було емітовано картку № НОМЕР_4 . 02.03.2020 р., на банківську картку № НОМЕР_4 було здійснено успішну транзакцію та зараховано грошові кошти в сумі 7200 грн. Верифікація ОСОБА_1 , власника банківської карти № НОМЕР_4 , була проведена згідно з регламентом Банку.

Згідно графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту № 2069694 від 02.03.2020, який є додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2069694 від 02.03.2020 вбачається, що сторони (споживач ОСОБА_1 та товариство ТОВ «Авентус Україна») погодили між собою кількість платежів за договором/ періодичність внесення - один/одноразово; дату повернення кредиту та сплати нарахованих процентів: 01.04.2020; суму кредиту: 7200,00 грн.; суму нарахованих процентів: 388,80 грн.; суму, яка підлягає разом до сплати: 7588,80 грн. (а.с. 24).

Відповідачем ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування.

Виходячи з вище викладеного, позивачем надано докази укладення кредитного договору №2069694 від 02.03.2020 та отримання ОСОБА_1 коштів саме у сумі 7200,00 грн., а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу по Договору №2069694 від 02.03.2020 підлягають до задоволення та стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача в розмірі 7200,00 грн.

Щодо позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в частині стягнення процентів за Договором, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредитного договору, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами в загальному розмірі 3888,00 грн., посилаючись на п. 3.1. Договору.

Суд звертає увагу на те, що розмір суми кредиту складає 7200 грн. 00 коп. та нарахованих процентів 388 грн. 80 коп., що було погоджено та підписано сторонами, тоді як нарахованих відсотків 3888,00 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації (більше ніж у десять разів від погодженої суми процентів, погодженої сторонами), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Відповідно до графіку розрахунків, що є додатком № 1 до Договору № 2069694 від 02.03.2020, проценти за користування кредитом за 30 днів становлять - 388,80 грн., сума кредиту - 7200,00 грн., дата повернення кредиту: 01.04.2020, разом до оплати - 7588,80 грн. (а.с.24).

Паспорт споживчого кредиту, доданий до позову, також містить інформацію про те, що строк кредитування складає 30 днів та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С406247 02.03.2020 (а.с. 15-17).

Отже, за таких умов Договору № 2069694 про надання споживчого кредиту від 02.03.2020 та Додатку №1 до Договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 дні, починаючи з дня укладення Договору.

Даним Договором № 2069694 про надання споживчого кредиту від 02.03.2020, не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів, додаткових угод сторони з даного приводу не укладали.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 02.03.2020 року у розмірі 7588,80 грн., а саме: 7200 грн. 00 коп. - сума боргу за тілом кредиту та 388,80 грн. - проценти за користування кредитом в межах строку кредитування (30 днів з моменту отримання кредиту).

Щодо стягнення процентів поза дією строку дії Договору в розмірі 3499,20 грн., суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачу слід відмовив у стягненні з відповідача заборгованості за процентами поза межами визначеного строку кредитування.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

У прохальній частині позову представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до матеріалів справи долучено наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; детальний опис від 05.08.2025 наданих послуг до акту № 721 за договором про надання правової (правничої допомоги) № 0107 від 01.07.2025; копію ордера №1381377.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, розгляд якої проводився в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, а також, обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а саме складення позовної заяви, а тому обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, сторона відповідача у своєму відзиві просить стягнути з позивача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що у зв`язку із розглядом справи він очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 6000,00 грн., на виконання умов п. 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 01.09.2025 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери», яку просить стягнути з позивача.

Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги скріплений електронними підписами сторін.

Пунктом 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 01.09.2025 визначено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 Договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 6 000,00 грн., у строк до набрання судового рішення законної сили у справі, що визначена предметом Договору, яку відповідач просить стягнути з позивача на свою користь.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Встановлено, що згідно Договору про надання професійної (правничої) допомоги №б/н/25 від 01.09.2025 між адвокатським бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна Сергія Костянтиновича та ОСОБА_1 , Акту виконаних робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 28.10.2025, копію свідоцтва адвоката та копію ордеру.

У цій справі підставою для звернення із заявою щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи статей 133, 141 ЦПК України, і вимога відповідача обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Так, з метою отримання правничої допомоги щодо ведення зазначеної справи, між відповідачем та адвокатом Калініним С.К. був укладений Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 01.09.2025, за яким за правову допомогу при розгляді справи виконавець отримав винагороду в розмірі 6000 грн. 00 коп., що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) від 28.10.2025 та Додатком №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 01.09.2025.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості вчинених ним дій у справі, виходячи з її конкретних обставин та враховуючи частковість задоволених позовних вимог, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000,00 грн

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 929 від 19.05.2025.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1657,90 грн (68,44 %).

На підставі викладеного, ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 634, 638, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст. 76-89, 141, 223, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за , заборгованість за кредитним договором № 2069694 від 02.03.2020 в розмірі 7588 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за , судовий збір в розмірі 1657 (одна тисяча шістсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код за на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код за , адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, буд. № 1, 28 корпус, 4-й поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: суддя К. С. Романенко