Справа № 152/930/25
Провадження № 22-ц/801/2321/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуСправа № 152/930/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Сала Т.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №152/930/25 запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кудлюка Олександра Івановича на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року, яке ухвалила суддя Роздорожна А.Г. у Шаргородському районному суді Вінницької області, повний текст складено 12 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10 березня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №270394785 на суму 20000 грн.

Кредитний договір був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.

З урахуванням договорів факторингу та реєстрів прав вимоги, до позивачаТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 49775 грн, яка складається з: 20000 грн заборгованість по тілу кредиту; 29775 грн заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.

Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 270394785 від 10 березня 2020 року в розмірі 49775 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №270394785 від 10 березня 2020 року, у розмірі 49775 грн, з них: 20000 грн - заборгованість по основному боргу та 29775 грн - заборгованість по відсотках. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Кудлюк О.І. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим за неповного з`ясування обставин справи, неналежної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача. Позивачем не доведено укладення ОСОБА_1 , кредитного договору, погодження умов кредитування, надання відповідачу кредиту та перерахування їй коштів. Вважає, що кредитний договір не містить інформації про його підписання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з використанням засобу електронного цифрового підпису. Ставить під сумнів паперові копії документів, оскільки позивач не зазначив про наявність їх оригіналів та не надав їх суду. Крім того, позивачем не доведений розмір заборгованості за кредитним договором через ненадання ним первинних бухгалтерських документів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2025 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідно до копії заявки на отримання грошових коштів в кредит від 10 березня 2020 року, відповідачка вказала свої персональні дані та номер картки № НОМЕР_1 (а.с.17).

Відповідно до копії договору №270394785 від 10 березня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачка (Позичальник), уклали кредитний договір про те, що Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, в розмірі кредитного ліміту на суму 20000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначених у цьому Договорі. Кредит надається строком на 30 днів. На період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,43 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 Договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (а.с.18-19).

Згідно з копією графіку розрахунків, який є додатком №1 до договору №270394785 від 10 березня 2020 року, сторони погодили, що терміном платежу є 9 квітня 2020 року, до сплати разом 22580 грн, з яких 20000 грн - сума кредиту, а 2580 грн - нараховані проценти (а.с.19 на звороті).

Представник позивача додав до позовної заяви також Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (а.с.20-24,25-30).

Відповідно до копії платіжного доручення №012075ed-5052-45f9-8220-c6763368e775 від 10 березня 2020 року, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало відповідачці на картковий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 20000 грн, згідно з договором №270394785 (а.с.31).

Згідно з копією довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційний системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахування коштів позичальнику відбулося 10 березня 2020 року о 20-45-37 год (а.с.32).

Згідно з копією довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», на виконання умов договору №270394785 від 10 березня 2020 року, Товариством було ініційовано платіжну операцію, відповідно до якої на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 10 березня 2020 року о 20-46-34 год було перераховано грошові кошти у сумі 20000 грн (а.с.36, 37).

Згідно з копією договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт), було укладено договір про те, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.38-43).

Відповідно до копії додаткової угоди №19 від 28 листопада 2019 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року включно (а.с.43 на звороті).

Згідно з копією додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (фактором) та ТзОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт), сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції (а.с.44-48).

Відповідно до копії додаткової угоди №27 від 31 грудня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (фактором) та ТзОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт), сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с.49).

Відповідно до копії додаткової угоди №31 від 31 грудня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (фактором) та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт), сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно (а.с.49 на звороті).

Згідно з копією додаткової угоди №32 від 31 грудня 2023 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактором) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт), сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції, а також дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року включно (а.с.50).

Згідно з копією реєстру прав вимоги №83 від 16 червня 2020 року, за №2277 вказана ОСОБА_1 , загальна заборгованість якої за договором від 10 березня 2020 року №270394785 становить 45695 грн, з них: 20000 грн - заборгованість по основному боргу та 25695 грн - заборгованість по відсотках (а.с.51-52).

Згідно з копією договору факторингу №05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт), укладено договір про те, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.54-58).

Відповідно до копій додаткових угод №2 та №3 до договору факторингу №№05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно та до 30 грудня 2024 року включно (а.с.58 на звороті-59).

Згідно з копією реєстру прав вимоги №11 від 31 серпня 2023 року, за №4904 вказана ОСОБА_1 , загальна заборгованість якої за договором від 10 березня 2020 року №270394785 становить 49775 грн, з них: 20000 грн - заборгованість по основному боргу та 29775 грн - заборгованість по відсотках (а.с.60-61).

Згідно з копією договору факторингу №04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (Клієнт), укладено договір про те, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.63-67). Згідно з копіями платіжних інструкцій, фактор свої зобов`язання щодо клієнта виконав (а.с.72-75).

Відповідно до копії реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року, за №4251 вказана ОСОБА_1 , загальна заборгованість якої за договором від 10 березня 2020 року №270394785 становить 49775 грн, з них: 20000 грн - заборгованість по основному боргу та 29775 грн - заборгованість по відсотках (а.с.68-70).

Згідно з копією акту прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (Фактор) прийняло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (Клієнт) реєстр боржників в кількості 13254 (а.с.71).

Таким чином, перехід права вимоги за кредитним договором стосувався дійсного на той момент зобов`язання та відбувся на законних підставах, оскільки реєстри прав вимоги укладені в межах чинності договорів факторингу та вже після укладення кредитного договору, а отже ТОВ «Юніт Капітал» довело своє право вимоги до відповідача.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Юніт Капітал» не довело порушення їх прав відповідачем, а також те, що не підтверджено перехід права вимоги до позивача є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно із копією розрахунку, наданого первісним кредитором, станом на 15 червня 2020 року, загальна заборгованість відповідачки становить 45355 грн (а.с.76-77).

Відповідно до копії розрахунку, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» станом на 28 червня 2020 року, загальна заборгованість відповідачки становить 49775 грн (а.с.78).

Відповідно до копії виписки з особового рахунку відповідачки за кредитним договором №270394785, загальна заборгованість відповідачки становить 49775 грн, з них: 20000 грн - заборгованість по основному боргу та 29775 грн - заборгованість по відсотках (а.с.79).

Відповідно до наданої суду інформації АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 26 серпня 2025 року, на ім`я відповідачки випускалась платіжна картка № НОМЕР_1 , на яку 10 березня 2020 року було здійснено зарахування коштів у сумі 20000 грн (а.с.112, 113).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до заборгованості перед позивачем.

Зазначений висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином та у встановлений строк.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав та надав ОСОБА_1 грошові кошти, якими остання користувалася, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Крім того, відповідно до наданої суду інформації АТ КБ «Приватбанк» від 26 серпня 2025 року, на ім`я відповідачки випускалась платіжна картка № НОМЕР_1 , на яку 10 березня 2020 року було здійснено зарахування коштів у сумі 20000 грн (а.с.112, 113), що спростовує доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не укладався кредитний договір та не отримання останньою кредитних коштів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачка погодилася на умови кредитного договору шляхом його підписання електронним підписом та в подальшому порушила строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості. Під час укладення договору надала свої персональні дані, ідентифікаційний код та картковий рахунок № НОМЕР_1 , на який первісним кредитором було перераховано кредитні кошти в розмірі 20000 грн, відповідно до платіжного доручення №012075ed-5052-45f9-8220-c6763368e775 від 10 березня 2020 року.

Отже, апеляційний суд вважає, що належними та допустимими доказами у справі підтверджені факти укладання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №270394785 від 10 березня 2020 року у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору щодо надання позичальнику кредитних коштів та невиконання останнім зобов`язань з повернення цих коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору відсотками за користування кредитними коштами, а також перехід прав вимоги за цим договором до ТОВ «Юніт капітал», що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь позивача.

При вирішенні цієї справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правові оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині, отже рішення суду першої інстанції є законним, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 49775 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кудлюка Олександра Івановича залишити без задоволення.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Сало Т.Б.