ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/615/25 Справа № 216/2485/25 Суддя у 1-й інстанції - Стартанович Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Справа № 216/2485/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Держава Україна, в особі Міністерства юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, заяву позивача ОСОБА_1 про роз?яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року у справі по апеляційній скарзі позивача ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, про визнання незаконної бездіяльність та стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, з позовом про визнання незаконною бездіяльності та стягнення шкоди.

Позивач просив суд: визнати незаконною бездіяльність держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, щодо не виконання протягом 4 років i 8 місяців рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Poгy Дніпропетровської області від 09.04.2021 року в справі № 216/4601/20, яке набрало законної сили 11.05.2021 року; стягнути з держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, на користь позивача моральну (немайнову) шкоду в poзмipi 600 євро за надто тривале невиконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Pory Дніпропетровської області від 09.04.2021 року від справі №216/4601/20, яке набрало законної сили 11.05.2021 року; стягнути з держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, на користь позивача грошові кошти в сумі 7 790 500,00 грн. в рахунок виконання рішення Центрально-Міського районного суду мicтa Кривого Poгy Дніпропетровської області від 09.04.2021 року в справі № 216/4601/20, яке набрало законної сили 11.05.2021 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, про визнання незаконною бездіяльності та стягнення шкоди - закрито.

Роз`яснено позивачу, що він має право звернутися із зазначеною позовною заявою в порядку адміністративної юрисдикції.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, постановити окрему ухвалу у відношенні судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року ОСОБА_2 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року скасовано та направлено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, про визнання незаконної бездіяльність та стягнення шкодидо Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року, яка мотивована тим, що після повернення справи до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду, справа не була передана відповідному судді, а було здійснено новий розподіл між суддями, із визначенням іншого судді, відмінного від судді, який постановив ухвалу, яку було скасовано судом апеляційної інстанції.

Позивач вважає, що справа підлягала передачі раніше визначеному судді, який постановив скасовану судом апеляційної інстанції ухвалу.

Просить суд апеляційної інстанції роз?яснити резолютивну частину постанови щодо «направлення справи до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду».

Згідно статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року питання про роз`яснення судового рішення за заявою ОСОБА_1 було призначено в судове засідання з повідомленням сторін, оскільки справа розглядалась судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Заслухавши суддю доповідача, представника Міністерства юстиції України Стельмаха І.В., який заперечував проти задоволення заяви, колегія суддів вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про роз?яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

Як роз`яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, у заяві про роз`яснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №904/2526/18 (провадження №12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розумінння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 (провадження №14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд зазначає, що роз`ясненню підлягають судові рішення у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення внаслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст судового рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина судового рішення має відповідати його резолютивній частині.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке судове рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви позивача ОСОБА_1 про роз?яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року, оскільки вказана постанова є чіткою та не містить неоднозначних формулювань, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.

Так, статтею 374 ЦПК України визначено повноваження суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги щодо форми та змісту постанови суду апеляційної інстанції закріплено у статті 382 ЦПК України.

Резолютивна частина постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року відповідає наведеним правовим нормам, є чіткою та зрозумілою.

Фактично, доводи заяви ОСОБА_1 про роз?яснення постанови суду апеляційної інстанції зводяться до незгоди із визначенням судом першої інстанції судді для розгляду цивільної справи № №216/2485/25 після скасування ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року та направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, про визнання незаконної бездіяльність та стягнення шкодидо Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Натомість, питання щодо розподілу судових справ між суддями врегульовано Положеннямпро автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим, рішенням Ради суддів України №29 від 11 листопада 2024 року, та Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду, які затверджуються зборами відповідного суду, і питання щодо автоматизованого розподілу справ між судями Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області виходить за межі компетенції суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, а також те, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року є зрозумілою, вказана постанова відповідно до правил статі 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 271, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про роз?яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року у справі по апеляційній скарзі позивача ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, про визнання незаконної бездіяльність та стягнення шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: