справа № 619/5517/25
провадження № 2/619/2417/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №7353454_RESTRUCT про надання споживчого кредиту від 05.12.2019 у загальному розмірі 68 802 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дві) гривні 35 копійок та судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 05.12.2019 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір №7353454_RESTRUCT про надання споживчого кредиту, відповідно до умов кредитування Позичальник просила надати споживчий кредит на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідач погодилася з тим, що забов`язалася повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною, сплачувати платежі з повернення заборгованості за кредитом, проценти та комісії за користування ним, оплата вартості усіх супровідних послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та у терміни, що передбачені графіком платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за Кредитом. Відповідач підтвердила, що дана Заява-Договір є невід`ємною частиною Договору.

АТ «ТАСКОМБАНК» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконала умови Кредитного договору.

Як наслідок, станом на 12.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 за Заявою - договором №7353454_RESTRUCT від 05.12.2019, становить 68 802 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дві) гривні 35 копійок, з яких:

- 36 764 (тридцять шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 42 копійки - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена);

- 0,41 копійка - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена);

- 32 037 (тридцять дві тисячі тридцять сім) гривень 52 копійки - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит у строки, передбачені кредитним договром.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше.

Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця реєстрації, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавала (а.с. 33-34).

У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Матеріали справи свідчать, що 05.12.2019 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір на укладання Договору у межах кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування, відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с. 11-20).

Відповідно до Заяви-договору №7353454_RESTRUCT від 05.12.2019 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) усі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про надання кредиту на рефінансування діючої кредитної заборгованості у АТ «ТАСКОМБАНК», що розміщена на веб-сайті Банку: https://tascombank.ua, чим беззастережно приєдналася до умов такого Договору.

Заяву - договір №7353454_RESTRUCT від 05.12.2019 відповідач підписала власноруч у приміщенні банку, та отримала грошові кошти у розмірі 64 984,75 гривень строком на 60 місяців (з 05.12.2019 по 05.12.2024), Проценти за користування кредитом 0,001%, з Комісією за обслуговування кредиту 2,90% на місяць від основної суми кредиту (а.с. 12-13).

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 доручила АТ «ТАСКОМБАНК» перераховати зараховані кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитним договором № від 14.02.2017 у сумі 64984,75 гривень, з її поточного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК» на рахунок НОМЕР_2 в АТ «ТАСКОМБАНК». Погодилася з тим, що зобов`язана повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку №1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплатити проценти та комісії за користування ним, оплатити вартість усіх супутніх послуг та Інших фінансових зобов`язань у сумах та у терміни, що передбачені графіком платежів, з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору.

Умовами договору також передбачена така відповідальність: при несплаті Клієнтом заборгованості за Кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штрафи: штраф 1 - у розмірі 300 гривень, нараховується на сьомий день наявності простроченої заборгованості за Кредитом. Штраф нараховується стільки разів, скільки разів Клієнт буде порушувати умови Заяви-договору, штраф 2 - у розмірі 2,90 % від суми кредиту нараховуються щомісячно у разі наявності простроченої заборгованості за Кредитом більше тридцяти днів.

Підписанням та поданням Заяви-договору з долатком №1 до цього договору, ОСОБА_1 підтвердила те, що вона попередньо ознайомлена та у письмовій формі у повному обсязі отримала від Банку інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та цим договором з додатками.

Відповідно до Детального розпису складових загальної вартості кредиту та графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості: становить 2,90 % від суми кредиту вказаної в п. 1.1, цієї Заяви - договору, та нараховується щомісячно, у перший банківський день розрахункового періоду. Порядок повернення заборгованості за кредитом: Платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються у вигляді щомісячного ануїтетного (рівномірного) платежу згідно з умовами кредитного договору та в повному розмірі в кінці строку дії кредиту. Погашення заборгованості за кредитом та передбаченими платами здійснюються в національній валюті.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит наведені обчислення щомісячних сум задля погашення існуючої заборгованості відповідача за період часу з 05.12.2019 по 05.12.2024 включно, загальна сума, яка підлягала сплаті відповідачем складала 178 060 гривень (зв.бік а.с. 12-13).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , за договором №7353454_RESTRUCT від 05.12.2019 станом на 12.05.2025 року, у загальному розмірі склала: 68 802 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дві) гривні 35 копійок, з яких: 36 764 (тридцять шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 42 копійки - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 0,41 копійка - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена); 32 037 (тридцять дві тисячі тридцять сім) гривень 52 копійки - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) (а.с. 14-16).

Як вбачається з виписки за договором, відповідачу було надано грошові кошти у межах кредитного договору №7353454_RESTRUCT від 05.12.2019, ОСОБА_1 здійснювала погашення існуючої заборгованості, осанній раз 10.02.2022 (а.с. 17-20).

Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування.

До кредитного договору банком долучено: Заяву-договір на укладання Договору про надання кредиту на рефінансування діючої кредитної заборгованості у АТ «ТАСКОМБАНК» №7353454_RESTRUCT від 05.12.2019 з додатком №1 Детальним розписом складових загальної вартості кредиту та графіком платежів, а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка за договором, повідомлення-вимогу (зв.бік а.с. 10-21).

Суд бере до уваги, що виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника.

До такого правового висновку дійшов Верховний суд у постановах: від 30.11.2022 №214/6975/15-ц; від 25.11.2022 №1512/2-214/11; від 21.09.2022 №381/1647/21; від 01.08.2022 №369/11694/15-ц; від 06.07.2022 №128/2269/20; від 01.06.2022 №172/35/16; від 31.05.2022 №194/329/15-ц; від 25.05.2022 №219/7527/16; від 25.05.2022 №645/59/16-ц; від 20.05.2022 №336/4796/18; від 09.02.2022 №161/5648/20; від 02.02.2022 №205/7751/16-ц.

Долучений банком до позову розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором.

Отже позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639, ст. 207, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642, ч.ч. 1, 2 ст. 1069, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц.

Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Платіжна інструкція про сплату судового збору; Копія заяви-договору про надання кредиту № 7353454_RESTRUCT від 05.12.2019 року з додатками; Копія Паспорта та Документа про присвоєння ідентифікаційного номеру Відповідача; Розрахунок заборгованості за кредитним договором; Виписки по рахунках Позичальника; Копія Повідомлення-вимоги з копією доказів направлення Відповідачу; Копії статутних документів АТ ТАСКОМБАНК (Витяг зі Статуту); Копія Довіреності представника Позивача; Копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; Докази направлення позовної заяви з додатками Відповідачу.

Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом.

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 68 802 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дві) гривні 35 копійок, з яких: 36 764 (тридцять шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 42 копійки - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 41 копійка - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена); 32 037 (тридцять дві тисячі тридцять сім) гривень 52 копійки - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національногобанку Українипостановою від 08червня 2017року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

В тексті кредитного договору сторонами лише зазначено оплату комісії за обслуговування кредиту 2,90% на місяць від основної суми кредиту (а.с. 12- 12 зв. бік)

Проте з матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням та комісії за обслуговування кредиту, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.

Отже, за таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Стягненню підлягають 36 764 гривень 42 копійки заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) та 0, 41 гривні заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена), а всього 36 764 гривні 83 копійки.

Позовні вимоги про стягнення 32 037 гривень 52 копійок заборгованості по комісії задоволенню не підлягають.

При розгляді справи суд звертає увагу, що в прохальній частині позову позивач просить стягнути суму заборгованості з ОСОБА_2 , що суд розцінює як описку.

Суд враховує, що це прізвище зазначено тільки в прохальній частині; позов в іншій частині, а також всі докази, а саме: договори, копії паспорта, адреси, код платника податку, розрахунки за договором, оплата судового збору все стосується саме ОСОБА_1 , а тому суд не вбачає підстав для відмови в позові саме з цих обставин.

Щодо розподілу судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) гривні 90 копійок.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 1, 76, 77, 78, 81, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30), кредитну заборгованість за Заявою - договором №7353454_RESTRUCT про надання споживчого кредиту від 05.12.2019, у загальному розмірі 36 764 (тридцять шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 83 копійки, а саме: 36 764 (тридцять шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 42 копійки - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 41 копійка - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстрованеза адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30), витрати за сплату судового збору, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) гривні 90 копійок.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ; МФО: 339500.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. С. Овсянніков