Справа №: 398/2733/25
провадження №: 2-з/398/34/25
УХВАЛА

Іменем України

"05" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Молонової Ю.В., при секретарі судового засідання Борозні Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою судді від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.

04 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить про накладення арешту на майно, а саме: приміщення магазину непродовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103), загальною площею 41,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.08.2021 року Щербиною В.М., приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 323.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що під час допиту свідків відповідача, а саме: її матір ОСОБА_4 та її вітчима ОСОБА_5 було встановлено, що спірний автомобіль відповідач передала матері з метою щоб в подальшому при поділі майна подружжя, не ділити спірне авто з позивачем. Таким чином, відповідач свідомо намагається уникнути поділу автомобіля, шляхом вчинення недобросовісний дій, які мають наслідком перешкоджання законному розподілу спільного майна. У зв`язку з чим просить накласти арешт.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом спору між сторонами є грошова компенсації 1/2 частки вартості автомобіля марки BMW, модель Х6, днз НОМЕР_1 , рік випуску - 2013, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 в сумі 463500,00 (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот) грн.

Так, представник позивача у своїй заяві просить суд накласти арешт на приміщення магазину, однак суду не надано будь яких доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (розміщення оголошень тощо).

Враховуючи те, що представником позивача не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ю.В. Молонова