ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Денисевич Світлана Анатоліївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

В липні 2025 року адвокат Ременькова І.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Денисевич Світлана Анатоліївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що позивачка є донькою ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться також, за цією адресою. Іншим співвласником вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки є відповідачка ОСОБА_2 . Позивачка звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Денисевич С.А. за видачею свідоцтв про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю частки житлового будинку та земельної ділянки. 24.10.2024 нотаріусом було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку за АДРЕСА_1 . Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №40/02-31 від 24.10.2024, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не можливо встановити склад спадкового майна. Таким чином, оскільки частка померлої ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначена, належним способом захисту є визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача адвокат Ременькова І.О. електронною поштою 25.11.2025 направила до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 23.09.2025 направила на адресу суду письмову заяву про проведення судового засідання в її відсутність, проти позову по даній справі не заперечує.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Денисевич Світлана Анатоліївна, поштовим зв`язком направила до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.2011, ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку за номер АДРЕСА_2 (а.с.12,13).

На підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 22.04.2014 та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20799742 від 22.04.2014, ОСОБА_3 на підставі спільної сумісної власності належить земельна ділянка загальною площеюґ6 0,15 га, з кадастровим номером :01:005:0212, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с13-14).

Факт родинних стосунків між позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі батьки зазначено: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Після смерті матері, позивач звернулася до нотаріуса та прийняла спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №78877853 від 24.10.2024 (а.с.15).

Іншим співвласником вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки є відповідачка ОСОБА_2

24.10.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Денисевич С.А. було видано позивачці свідоцтво про прав на спадщину за заповітом, реєстровий №451, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.16).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Денисевич С.А. від 24.10.2024, позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га, яка належала її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що не можливо встановити склад спадкового майна, тобто 1/2 частку, ненаданням документів, для вчинення нотаріальної дії (а.с.18-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

На підставі частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 16.06.2021 року у справі №570/997/19 колегія суддів звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

А тому, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею: 0,15 га, з кадастровим номером :01:005:0212, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає до задоволення.

Крім того, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,89,141,265,268 ЦПК України, ст.ст. 328, 370, 381, 392, 1216,1217,1218,1296 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Денисевич Світлана Анатоліївна, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 136 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею: 0,15 га, з кадастровим номером :01:005:0212, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.12.2025.

Суддя Леся КОВАЛЕВСЬКА