Справа №567/1674/25
Провадження №2/567/691/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Остроголова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В проваджені Острозького районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді від 01.10.2025 р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано вАТ "ТАСКОМБАНК" інформацію про те, чи емітувалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 , у разі належності її ОСОБА_1 , за період з 22.11.2022 року (дата видачі кредиту) по 14.03.2023 року (дата закінчення терміну кредитування) включно.

17.11.2025 року в поданій до суду заяві відповідач ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі, мотивуючи тим, що згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 01.03.2023 року відкрито провадження у справі про його неплатоспроможність та серед іншого постановлено: ввести процедуру реструктуризації його боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; заборонено відчужувати майно; призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_2 ; визначено дату проведення попереднього судового засідання.

Згідно з п.6 ч.1 ст.120 Кодексу України з процедури банкрутства наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є визнання строку виконання всіх грошових зобов`язань боржника таким, що настав.

З метою виявлення всіх кредиторів у відповідності до ч.6 ст.119 Кодексу України з процедури банкрутства здійснено офіційне оприлюднення оголошення провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 у порядку, визначеному Кодексом.

Так, 02.03.2023 року була здійснена публікація оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно з ст 1 Кодексу України з процедури банкрутства конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

У зв`язку з цим, ТОВ «Бізнес позика» як на етапі відкриття провадження, так і в подальшому на етапі перебігу провадження про неплатоспроможність ОСОБА_1 вважалось конкурсним кредитором.

Вказує, що оголошення про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність опубліковано відповідно до вимог ч.6 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства, відтак вважається, що всі можливі кредитори були повідомлені належним чином.

Відповідач вказує, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Крім того, відповідно ч.1 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Зазначає, що 15 жовтня 2025 року Господарський суд Рівненської області закрив провадження у справі №918/116/23 про його неплатоспроможність.

Просив суд заяву задовольнити та закрити провадження у справі за позов ТОВ "Бізнес позика" про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд цивільної справи у відсутності представника товариства.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Судом встановлено, що згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 01.03.2023 року було відкрито провадження у справі № 918/116/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.120 Кодексу України з процедур банкрутства наслідками відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника є: 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; 2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду; 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; 4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом; 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; 6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав; 7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно частини 6 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника фізичної особи від боргів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.10.2025 року у справі №918/116/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 постановлено: 1. Затвердити звіт про виконання плану реструктуризації боргів у справі №918/116/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; 2. Завершити процедуру погашення боргів ОСОБА_1 у справі №918/116/23; 3. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.03.2023 року у справі №918/116/23; 4. Звільнити ОСОБА_1 від боргів, крім вимог, зазначених у ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства; 5. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; 6. Провадження у справі №918/116/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрити.

Як встановлено судом, позивач станом на дату закриття провадження у справі №918/116/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 не скористався своїм правом на пред`явлення вимог до боржника, як конкурсний кредитор, а тому його вимоги вважаються погашеними та наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Бізнес позика" є погашеною в силу вимог ст.ст.45, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, що встановлено судовим рішенням, а відтак предмет спору у справі відсутній.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Окрім цього, згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається із наявної у матеріалах справи платіжної інструкції №14052 від 17.09.2025 року позивач ТОВ "Бізнес позика" сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України та необхідність повернення позивачу судового збору у сплаченому ним розмірі 2 422,40 грн. на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.255, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ТОВ "Бізнес позика" (юридична адреса: м.Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, , індекс 011334) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути ТОВ "Бізнес позика" судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., сплачений ТОВ "Бізнес позика" згідно платіжної інструкції №14052 від 17.09.2025 року у цивільній справі №567/1674/25 за позовною заявою ТОВ "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було сплачено на р/р UA0017469, отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Острозька м.тг/22030101, Банк отримувача Казначейство України, призначення платежу «Судовий збір за подання позовної заяви ТОВ "Бізнес позика» до ОСОБА_1 , Острозький районний суд Рівненської області».

Виконання ухвали доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.