Справа №297/3015/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Геревич Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із заявою про встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Заявлені вимоги заявником мотивовано тим, що вона проходить службу за контрактом в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). В шлюбі вона не перебуває та не перебувала. Однак самостійно виховує свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 з моменту його народження. Батько дитини має іншу сім`ю, будь якої участі у вихованні сина не приймає, і весь тягар по вихованню дитини лежить тільки на ній. Встановлення факту самостійного виховання дитини необхідно їй для звільнення з військової служби. А тому, просила встановити факт самостійного виховання неї неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні 19.11.2025 заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, з підстав зазначених в заяві та пояснила, що проживає в м. Берегове разом з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як внутрішньо переміщена особа. Одруженою ніколи не була. Батько дитини ОСОБА_3 проживає в м. Маріуполь, окремо від них та має іншу сім`ю. Останній дитиною не цікавиться, з сином не спілкується, жодної участі у вихованні останнього не приймає. Ствердила, що вона самостійно виховує сина. Просила заяву задоволити, оскільки рішення суду про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини необхідне їй для звільнення з військової служби.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 02 грудня 2025 року, не з`явилася, однак подала до суду заяву від 02.12.2025, згідно якої просила справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує, просила заяву задоволити (а.с. 55).

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Барановська О.О. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмові пояснення по справі, згідно яких просила в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, відмовити. Разом з тим, зазначила, що в даному випадку вбачається спір про право, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження (а.с. 32-42).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як встановлено, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби за підпунктом "г" п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", оскільки відсутнє рішення суду, яким встановлено факт, що остання самостійно виховує та утримує дитину (а.с. 65-68).

Заявник ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком останнього є ОСОБА_3 (а.с. 13, 75-77, 82-89).

Заявник ОСОБА_1 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають в м. Берегове Закарпатської області, як внутрішньо переміщені особи (а.с. 11-12).

Згідно акту про встановлення факту проживання сім`ї ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Для виховання та розвитку дитини створені всі належні умови (а.с. 16, 80-81).

Те, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 підтверджується також копією Постанови Закарпаського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року (а.с. 75-77).

Заявою ОСОБА_1 від 03 жовтня 2023 року, посвідченою приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В., зареєстрованою в реєстрі за №2860, заявник ОСОБА_1 підтвердила, що у зареєстрованому шлюбі як на території України так і за її межами не перебуває, рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не має (а.с. 17).

Як встановлено, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учнем 6-Б класу Берегівського ліцею ім. Ф. Потушняка і здобуває освіту за сімейною (домашньою) формою навчання, що стверджується копією довідки Берегівського ліцею ім. Ф. Потушняка Берегівської міської ради Закарпатської області №173 від 17 вересня 2024 року (а.с. 18).

Згідно копії посвідчення Головного управління ПФУ в Закарпатській області серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , 2013 року народження, є дитиною з інвалідністю, законним представником (опікуном) якого є ОСОБА_1 , 1982 року народження (а.с. 20).

Також, суд враховує Рішення Закарпатського окружного адміністратвиного суду №260/8591/24 від 07 липня 2025 року, в мотивувальній частині якого встановлено, що позивачка ОСОБА_1 самостійно виховує неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Те, що син проживає разом з матір`ю, яка виховує його самостійно встановлено також і рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області №297/2635/22 від 10 квітня 2023 року та постановою Закарпатського апеляційного суду №297/2635/22 від 08 листопада 2023 року, які набрали законної сили (а.с. 75-89).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, як встановлено, батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 працює на посаді начальника Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області з 04.07.2022, зареєстрований в м. Маріуполь, та має іншу сім`ю (а.с. 75-89).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, як встановлено в ході судового розгляду справи, заявник ОСОБА_1 самостійно виховує свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини ОСОБА_3 участі у його вихованні не приймає, що підтверджується вищевказаними доказами.

Також, суд враховує наступне.

В умовах дії режиму воєнного стану факт самостійного виховання батьком (або іншою особою) дитини може існувати і без наявного спору про право через існування (настання) обставин, в силу яких обсяг прав матері (батька) обмежується або припиняється. Наприклад, особа, яка розлучена та самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в той час коли інший з батьків позбавлений фактичної змоги виконувати свої обов`язки; батько або матір не беруть участі у вихованні та утриманні дитини або зникли, проте не визнані судом безвісно відсутніми або такими, що позбавлені батьківських прав; якщо один з батьків перебуває на окупованій території, в полоні і не може фактично виховувати та утримувати дитину тощо].

Отже, за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.

Законодавець, враховуючи наявні життєві ситуації в умовах війни, розширив перелік підстав, за яких особа, яка самостійно виховує та утримує дитину, може отримати відстрочку від призову навійськову службу під час мобілізації та/або звільнитися з військової служби без позбавлення іншого батьківських прав з урахуванням неможливості реалізації ним своїх батьківських прав та обов`язків в умовах війни чи/або надання такій особі соціального статусу одинокого батька (матері) у разі відсутності іншого з батьків та ін.

Отож, удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини як підставу для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади.

У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами особи та народу України в особі держави в розумінні статті 65 Конституції України.

Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення юридичного факту як підстава для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби здійснюється безпосередньо судом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 02.04.2025 у справі № 127/3622/24.

Отже, Верховний Суд по справі №127/3622/24 констатував, що за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи представника заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Барановської О.О. про те, що дану справу слід розглядати в порядку позовного провадження, є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Враховуючи вищезазначене те, що обставини, на які посилається заявник знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а її вимоги грунтуються на нормах закону, суд вважає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього сина, задоволити.

Встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього сина необхідне заявнику для звільнення з військової служби.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,-

рішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт самостійного виховання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Олександр ФЕЙІР