Справа № 450/1451/25 Провадження № 2/450/1413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.,

при секретарі Глинській У.Я.,

за участю представника позивача Марушечко М.Б.,

представника відповідача Саліхова Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Давидівської сільської ради, в інтересах якої діє Керницький Володимир Михайлович до ОСОБА_1 про (предмет спору) стягнення штрафу та пені за невиконання умов договору оренди землі, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача:

підстава позову (позиція позивача): представник позивача звернувся до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, кошти в сумі 553053,38 грн. Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає наступне: на праві комунальної власності Давидівській сільській раді Львівського району Львівської області належить земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,4000 га, кадастровий номер :01:003:0400, за адресою: Львівська область, Львівський район, с.Давидів. Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області 09.05.2024 прийнято рішення No 111-29/2024 «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах», відповідно до даного рішення, затверджено проект договору оренди (копія рішення додається). На підставі протоколу NoLRE001-UA-352 аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 09.07.2024р. та договору оренди позивач передав вказану земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 строком до 2031 року зі сплатою орендної плати орендарем у грошовій формі у формі 24,4080 % від нормативної грошової оцінки, що складає 180 000 грн за рік оренди земельної ділянки. Відтак, відповідачем здійснено: -плату гарантійного внеску (за вирахуванням винагороди оператора), що підлягає перерахуванню організатору від оператора, через електронний майданчик якого подано заяву переможцем, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота в сумі: 6 486, 72 грн. -плату за придбаний лот, яка підлягає сплаті переможцем земельних торгів організатору (за вирахуванням залишку гарантійного внеску, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота) в сумі: 173 513,28 грн. Справа в тому, що відповідач не вніс орендну плату у визначені строки, відповідно до укладеного між сторонами договору оренди землі. Згідно пункту 4.3. Договору орендар протягом п`яти робочих днів після підписання договору оренди землі сплачує розмір річної орендної плати за перший рік оренди земельної ділянки в сумі 180 000,00 грн. Договір оренди землі укладено 02 серпня 2024 року, останній банківський день сплати платежу у сумі 173 513,28 грн. був 12.08.2024 року. Кошти на рахунок сільської ради надійшли 24.09.2024 року. оскільки відповідач не сплатив суму боргу вчасно, а тільки 24.09.2024 року, термін сплати якого сплив 12.08.2024 року, за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань за період з 12.08.2024 р. до 24.09.2024 р. штраф в розмірі 180 000,00 грн. та пеня у розмірі відсотків несплаченої суми за кожен день прострочки в розмірі 373 053,38 грн., а всього 553 053,38 грн - підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача. З наведених підстав просить позов задоволити.

Представник позивача в судове засідання з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача: на адресу суду від представника відповідача адвоката Саліхова Б.В. 06.05.2025 надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій, в яких представник відповідача зазанчає, що ОСОБА_1 повністю виконала основне грошове зобов?язання 24.09.2024, тобто зі затримкою в 1 місяць і 12 днів. У відповідності до п. 4.1., 4.2. Договору орендна плата, яка підлягала перерахунку на користь Позивача за перший рік користування землею становить 180 000,00 грн. Натомість позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 553 053,38 грн, що майже втричи перевищує розмір орендної плати. Відповідачка вважає покладення на неї штрафних санкцій в такому розмірі надмірним та несправедливим. Відтак, представник відповідачки, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, просить суд зменшити нарахований позивачем штрафних санкцій. Також зазначає, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій лише через понад пів року після виконання зобов?язання, що прямо свідчить про зловживання процесуальними правами та прагнення отримати необґрунтовану вигоду. Відповідачка не оспорює обов?язок сплатити основний борг, не ухилялася від виконання договірних обов?язків. Таким чином, поведінка ОСОБА_1 відповідає принципам добросовісності, співпраці сторін у цивільних правовідносинах (статті 3, 13 Цивільного кодексу України). Зважаючи на вищевикладене, вважаємо, що розумним розміром штрафних санкцій, котрі мають бути покладені на відповідачку, є сума, яка дорівнюе 10 %від суми штрафних санкцій, нарахованих позивачем у позовній заяві, а саме: 55 305,34 грн.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10.04.2025 ухвала про відкриття провадження; 06.05.2025 клопотання про зменшення штрафних санкцій; 15.05.2025 заперечення на клопотання; 07.07.2025 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на праві комунальної власності Давидівській сільській раді Львівського району Львівської області належить земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,4000 га, кадастровий номер :01:003:0400, за адресою: Львівська область, Львівський район, с.Давидів.

Згідно з рішенням Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 09.05.2024 № 111-29/2024 «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах», затверджено проєкт договору оренди.

На підставі протоколу №LRE001-UA-352 аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 09.07.2024 та договору оренди позивач передав вказану земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 строком до 2031 року зі сплатою орендної плати орендарем у грошовій формі у формі 24,4080 % від нормативної грошової оцінки, що складає 180 000 грн за рік оренди земельної ділянки.

У зв`язку з цим 02.08.2024 між Давидівською сільською радою Львівського району Львівської області та відповідачкою був укладений договір оренди землі.

Згідно з пункту 1.1 Договору орендодавець (Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області) надає, а орендар ( ОСОБА_1 ) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0.4000 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Давидів.

Пунктом 3.1 вказаного Договір укладено на 7 років з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Згідно з п. 4.3 Договору орендар протягом п?яти робочих днів після підписання договору оренди сплачує розмір річної орендної плати за перший рік оренди земельної ділянки в сумі 180000,00 грн., що становить 24,4080 % від нормативної грошової оцінки.

У розділі «Права та обов`язки орендаря» Договору передбачено, що відповідач (орендар) має наступні права: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору; одержувати продукцію і доходи; за письмовою згодою Орендодавця передавати в користування орендовану земельну ділянку або її частину, без зміни цільового призначення іншій особі (суборенда), у випадках та на умовах передбачених законом; приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації цього договору.

Також згідно розділу «Права та обов`язки орендаря» Договору, орендар також зобов`язаний: - своєчасно вносити орендну плату відповідно до умов договору.

Окрім цього, відповідно до розділу «Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору» сторони передбачили санкції за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Так, у п. 14.2 та 14.3 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: - орендар ( ОСОБА_1 ) у 10-денний строк сплачує орендодавцю (Давидівській сільській раді) штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; - орендар (відповідач) сплачує (позивачу) орендодавцю пеню у розмірі 5 (п?яти) відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення. Сторона, яка порушила зобов?язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відповідно до довідки №242 від 30.12.2025, наданої Давидівською сільською радою, що в 2024 році в дохід місцевого бюджету Давидівської сільської ради поступило коштів по ККД 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб» від платника ОСОБА_1 (ПН) надійшла сума в розмірі 180000,00 грн. Відповідно до казначейської виписки №4658992 від 17.07.2024 сплачено в розмірі 6486,72 та казначейської виписки №4773127 від 24.09.2024 сплачено в розмірі 173513,28.

Позивачем рекомендованою кореспонденцією скеровувалася претензії №304/03.01-05 від 10.01.2025 та № 627/03.01-05 від 18.02.2025, в яких вказав на порушення відповідачкою умов договору, вказав суму заборгованості (розмір штрафу за прострочення оплати та пені у розмірі 5 відсотків несплаченої суми за кожен день прострочки) оренди, однак на претензії позивача відповідь не надав.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним договором оренди землі від 02.08.2024, якими в письмовому вигляді погоджено розмір штрафу та пені, та у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного договору оренди землі, у позивача як орендаря за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідачки заборгованість по сумі штрафу та пені за користування земельною ділянки.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

З урахуванням наведених обставин та відповідно до пункту 4.3 договору, відповідачка була зобов`язана протягом п`яти робочих днів з моменту його підписання сплатити річну орендну плату за перший рік користування земельною ділянкою у розмірі 180 000,00 грн. Проте, згідно з довідкою №242 від 30.12.2025, зазначена сума орендної плати сплачена не в повному обсязі. У зв`язку з цим, на ОСОБА_1 покладаються зобов`язання передбачені пунктом 14.2 договору, а саме: у 10-денний строк сплатити відповідачу штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої договором.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка не здійснила орендну плату у визначені строки, відповідно до укладеного між сторонами договору оренди землі, що не заперечується представником відповідачки адвокатом Саліхов Б.В.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 180000,00 грн. за невиконання умов договору є справедливим у відношенні до обох сторін договору та є стимулом для відповідачки не здійснювати в подальшому порушень договірних зобов`язань (превентивна функція неустойки), а для позивача - достатнім для компенсування його очікувань від належного виконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 233 ГК України також передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, зменшення неустойки (зокрема, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін.

Таким чином, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, частини першої статті 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

Щодо підстав для зменшення розміру пені, то суд виходить з того, що стягувана сума пені значно перевищують розмір річної орендної плати. Крім цього, на день подачі позовної заяви до суду та прийняття судом рішення по справі сума орендної плати відповідачкою сплачена у повному обсязі. Також в матеріалах справи та в поясненнях представника позивача в судовому засіданні відсутні докази понесення позивачем збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань з оплати за договором оренди землі.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 90000,00 грн. за невиконання умов договору є справедливим у відношенні до обох сторін договору.

Враховуючи зазначене, перевіривши надані представником позивача та представником відповідача доказів, позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 270000,00 грн., що складається із заборгованості за штрафом в розмірі 180000, 00 грн. та суми заборгованості за пенею у розмірі 90000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 4050,00 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526,549,610,611,629 ЦК України,ст.ст. 175, 177, 184 ЦПК України, суд,

постановив:

позов Давидівської сільської ради, в інтересах якої діє Керницький Володимир Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені за невиконання умов договору оренди землі, - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, кошти в сумі 270000, 00 грн. (двісті сімдесят тисяч гривень)

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, сплачений судовий збір у розмірі 4050,00 грн. (чотири тисячі п`ятдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Львівська обласна рада, , місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 12.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяД. А. Кукса