03 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» поданою через представника Мєшніка Костянтина Ігорьовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 28 399,17 грн..
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що остання разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови.
На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 29.04.2025 направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 29.05.2025 став у формі «на вимогу».
На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за Договором станом на 08.09.2025 становить 28 399,17 грн., в тому числі: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 18 382,12 грн.; - заборгованість за пенею 3 886,70 грн.; - заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6 130,35 грн..
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Посилаючись на викладене, позивач АТ «Універсал Банк» просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.06.2024 у розмірі 28 399,17 грн. станом на 08.09.2025, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 18 382,12 грн.; заборгованість за пенею 3 886,70 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6 130,35 грн..
Також просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.10.2025, в даній справі відкрито провадження та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судові засідання неодноразово не з`явився, відзиву з доказами, які підтверджують заперечення проти позову, заяв та клопотань суду не надавав.
На підставі наведеного суд керуючись ч. 4 ст.223, ст. ст.280-281 ЦПК України за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що 14.06.2024 між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено договір у вигляді Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с. 13), згідно якого АТ «Універсал Банк» відкрив останньому поточний рахунок у гривні НОМЕР_2 , встановив кредитний ліміт в розмірі 15 000,00 грн. та надав можливість ним користуватися.
Крім цього, положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Підписавши Анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів. Окремо підписання Договору підтверджується довідкою про етапи реєстрації, запевненнями клієнта до Договору.
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
На підставі укладеного Договору відповідач станом на 14.06.2024 загалом отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 29.04.2025 направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 29.05.2025 став у формі «на вимогу».
Розрахунок заборгованості, проведений АТ «Універсал Банк» станом на 08.09.2025 свідчить, що загальна сума заборгованості відповідача за наданим кредитом складає 28 399,17 грн. (а.с. 8-9), з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 18 382,12 грн., заборгованість за пенею 3 886,70 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6 130,35 грн..
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Згідно з ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст.549 ЦК України.
Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Таким чином, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.
Відтак, зважаючи на підписання відповідачем 14 червня 2024 року Анкети-заяви про приєднання до договору про надання банківських послуг суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг в розмірі 24 512 грн. 47 коп., яка складається з наступного: 18 382,12 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); заборгованості за порушення грошового зобов`язання 6130,35 грн.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 3886 грн. 70 коп., суд зазначає наступне.
Пунктом 5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання за договором.
Разом з цим, при дослідженні цього пункту судом не було встановлено наявність підпунктів, які б регулювали нарахування пені, а стосуються неустойки у виді штрафу.
Види неустойки залежать від критеріїв класифікації, але найпоширеніші це штраф (одноразова санкція за порушення) та пеня (нарахування за кожен день прострочення), а також за характером впливу на відшкодування збитків: залікова, штрафна, виключна та альтернативна. Неустойка може бути встановлена законом або договором, а її предметом гроші чи майно.
Анкета-заява, запевнення клієнта, паспорт споживчого кредиту Чорної картки Монобанк також не містять відомостей з правового чи договірного регулювання підстав нарахування пені.
Також, суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не зазначено підстави для виникнення заборгованості за пенею, а також наявність умов для її нарахування та стягнення у період воєнного стану, коли відповідно до зазначеного законодавства позичальники звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 3886 грн. 70 коп., слід відмовити.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням позову (86,31%), до перерозподілу належать документально підтверджені судові витрати позивача зі сплати судового збору.
Із матеріалів справи слідує, що вказана позовна заява не подана через систему «Електронний суд», тому судовий збір сплачено в розмірі 3028 грн. 00 коп.
Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 613 грн. 47 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» подану через представника Мєшніка Костянтина Ігорьовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Копію заочного рішення суду надіслати сторонам в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 08.12.2025.
Суддя: О.О. Романько