ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8648/25 Справа № 243/9619/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №243/9619/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорська», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення заборгованості із заробітної плати, за апеляційною скаргою представника Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорська» - Григорьєва Олександра Івановича на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Сидоренко І.О., -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорська», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач працює лікарем - наркологом в структурному підрозділі КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» у м.Слов`янськ з 2015 року.

Згідно до наказу КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» від 28 серпня 2020 року №357-к, позивача з 01 вересня 2020 року призначено на посаду завідувача структурним підрозділом КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» у м.Слов`янськ.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2024 року, ОСОБА_1 було відсторонено від займаної посади завідувача структурного підрозділу КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності міста Краматорська».

З 09 вересня 2024 року позивач перебуває на лікарняному, що підтверджується листами непрацездатності.

Розрахунок лікарняних здійснюють за нормами Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26 вересня 2001 року №1266. Розмір лікарняних залежить від страхового стажу та наявності пільгового статусу в застрахованої особи.

Згідно до відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність листок непрацездатності, а підставою для фінансування - є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами.

На дату надання відповіді заява-розрахунок за листками непрацездатності по зазначеному страховому випадку до ГУ ПФУ в Донецькій області не надходила.

Рекомендовано, для отримання роз`яснення, з приводу подання заяви-розрахунку звернутись до страхувальника.

Зазначає, що позивачу було повідомлено, що виплата лікарняного йому не проводиться, оскільки останнього було відсторонено від займаної посади.

09 липня 2024 року ОСОБА_1 було госпіталізовано та відкрито лікарняний лист. На час відкриття лікарняного листа, по-перше ОСОБА_1 не був відсторонений від займаної посади, по друге, останнього відсторонили від посади завідувача структурного підрозділу КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності міста Краматорська», однак ОСОБА_1 в першу чергу є лікарем-наркологом і фактично працює в структурному підрозділі лікарем, а вже додатковим наказом на нього було покладено обов`язки завідувача.

Таким чином, на сьогоднішній час, ОСОБА_1 залишається лікарем наркологом структурного підрозділу КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності міста Краматорська».

Відповідно до Наказу №94-с від 09 липня 2024 року, в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 обов`язки завідувача структурного підрозділу у м.Слов`янську покладено на ОСОБА_2 , підставою видачі даного наказу був наданий е-лікарняний, відкритий 09 липня 2024 року.

08 липня 2024 року, ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, щодо ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04 вересня 2024 року. Дана ухвала набула чинності 27 серпня 2024 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Весь період часу, починаючи з 09 липня 2024 року та до теперішнього часу ОСОБА_1 перебуває на лікарняному, однак в табелях виходу в структурному підрозділі КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» у м.Слов`янськ навпроти його прізвища зазначено « ОСОБА_3 », незважаючи на наявні належним чином виписаних листів тимчасової непрацездатності.

Окрім того, в період часу з 04 вересня 2024 року по 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 взагалі не мав жодного запобіжного заходу.

Зауважує, що згідно до трудової книжки позивача прийнято на роботу саме лікарем наркологом, отже він відсторонений лишень від виконання саме адміністративних функцій, та ніяк не від виконання роботи лікаря нарколога.

Вважає, що відповідач зобов`язаний був нараховувати та сплачувати період тимчасової непрацездатності за ставкою лікаря -нарколога, без відповідних доплат за виконання функцій завідувача, якщо такі нараховувались.

У зв`язку з чим просить суд зобов`язати КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» внести зміни в Табеля обліку робочого часу, починаючи з 08 липня 2024 року і до дня закриття листка непрацездатності, зазначивши навпроти прізвища ОСОБА_1 «тимчасова непрацездатність»; стягнути з КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» заборгованість за несплачений період тимчасової непрацездатності лікаря-нарколога структурного підрозділу КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» ОСОБА_1 ; зобов`язати КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» надати до ГУ ПФУ в Донецької області відповідний пакет документів для нарахування та сплати тимчасової непрацездатності лікаря нарколога структурного підрозділу КНП «МЦПЛЗ м.Краматорська» ОСОБА_1 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення заборгованості по заробітній платі - задоволено частково.

Зобов`язано КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» надати до ГУ ПФУ в Донецької області відповідний пакет документів, для нарахування та сплати тимчасової непрацездатності лікаря нарколога структурного підрозділу КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» ОСОБА_1 . Стягнуто з КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» на користь держави судовий збір у розмірі 403 (чотириста три) гривні 73 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, представник КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» - Григор`єв О.І. подав апеляційну скаргу, в якій з рішенням суду першої інстанції не погоджується, так як рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушеннями норм процесуального права.

Зазначає, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції, помилково послався на правову позицію, до якої прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, за результатами розгляду №686/13953/22 цивільної справи провадження №61-7077св23.

Вказує, що правовідносини, стосовно до яких розглядалася справа Верховним Судом, та справа, рішення за якою оскаржується, не є релевантним до правовідношень, які виникли між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем. Тобто правовідносини, які розглядалися судами у цих справах, не тотожні між собою.

Звертає увагу, що по відношенню до позивача ОСОБА_1 05 липня 2024 року було застосоване короткострокове позбавлення свободи у вигляді затримання в порядку статті 208 КПК України, в межах проведення досудового слідства по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000398 від 31 травня 2024 року, як до особи підозрюваної в скоєні злочину.

Ухвалою Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 08 липня 2024 року по справі 235/4694/24 провадження 1-кс/235/1773/24, саме з 08 липня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_1 судом був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, одним з обов`язкових умов якого, є покладене на підозрюваного зобов`язання не залишати житла цілодобово. Але ж страховий випадок ОСОБА_1 настав саме 09 липня 2024 року (лист непрацездатності №241600030-1 (номер випадку непрацездатності 12921479), тобто під час короткострокового позбавлення свободи, яке в апріорі унеможливлювало виконання ним своїх трудових відносин, і продовжувався як один страховий випадок весь час в спірний період.

Вважає, що позивач ОСОБА_1 не мав законних підстав на отримання допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, так як страховий випадок настав не в період роботи, а в період застосування до нього заходів примусу, сутність яких полягала в позбавленні свободи, які в свою чергу унеможливлювали виконання останнім своїх трудових обов`язків та отримання заробітної плати, починаючи з 05 липня 2024 року та до закінчення страхового випадку, у зв`язку з чим в спірному періоді відсутній факт втрати ОСОБА_1 заробітної плати по причині непрацездатності.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, помилково допустив неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Окрім цього, судом першої інстанції при відкритті провадження у справі не враховані вимоги чинного законодавства щодо трудових правовідносин, у зв`язку з чим, відкрите провадження щодо трудового спору за категорією про виплату заробітної плати. Тобто, судом першої інстанції, допущено порушення встановленої законом територіальної юрисдикції розгляду справи.

У зв`язку з чим просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року скасувати повністю та закрити провадження у справі у порядку частини другої статті 377 ЦПК України.

У разі, якщо колегія суддів суду апеляційної інстанції, прийде до висновку, що доводи відповідача, в частині порушення правил юрисдикції загальних судів є неспроможними та помилковими, судове рішення скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Позивач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

З технічних причин представник третьої особи ГУ ПФУ в Донецькій області Бабійчук Т.В. не змогла забезпечити належний відео-конференц зв`язок з судом, а відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07 липня 1988 року та 02 січня 2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янськ» 02 червня 2015 року переведено на посаду лікаря-нарколога стаціонарного відділення, на підставі наказу № 64 від 29 травня 2015 року; 01 вересня 2020 року переведено на посаду завідувача структурним підрозділом, на підставі наказу № 357-к від 28 серпня 2020 року.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2024 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту; заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово. Строк дії ухвали до 04 вересня 2024 року.

Згідно ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2024 року, ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади завідувача структурного підрозділу КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» у м.Слов`янську строком на 2 місяці, тобто до 09 вересня 2024 року.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №929, виданої КНП «Обласне територіальне медичне об`єднання м.Краматорськ» Відділення серцево-судинної і рентгенендоваскулярної хірургії з блоком інтервенційної нейрорадіології, ОСОБА_1 з 22 жовтня 2024 року по 25 жовтня 2024 року перебував у стаціонарі за діагнозом: ІХС: стенокардія напруження ФК Ш. Атеросклеротичний кардіосклероз. Синусова тахікардія. Надшлуночкова та шлуночкова екстрасистолія 2 клас за Ryan за даними ХМ-ЕКГ від 22 жовтня 2024 року. Недостатність МК ІІ ст. Недостатність ТКІ ст. Невелика легенева гіпертензія. СН стадія С, ХСН 2А з помірно зниженою ФВ ЛШ 42% та діастолічною дисфункцією ЛШ І типу. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст. Гіперхолестеринемія. Ризик дуже високий. Суп.: Наслідки моторного лакунарного інсульту (за даними КТ від 10 липня 2024 року) з легким лівобічним геміпарезом (скритим). Змішана (атеросклеротична, гіпертонічна) енцефалопатія з розсіяною неврологічною симптоматикою, цефалгією, вестибуло-атактичним синдромом, декомпенсація. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. ЦД 2 тип, середнього ступеню тяжкості, не компенсований. Органічне порушення особистості та поведінки.

Згідно з скриншоту з portal.pfu.gov.ua станом на 12 лютого 2025 року листи непрацездатності ОСОБА_1 за періоди: з 23 січня 2025 року по 31 січня 2025 року № 15302223/-1; з 13 січня 2025 року по 22 січня 2025 № 28489193-1; з 26 жовтня 2024 року по 05 листопада 2024 року № 26610027-1; з 22 жовтня 2024 року по 25 жовтня 2024 року № 26490730-1; з 11 жовтня 2024 року по 21 жовтня 2024 року № 26217734-1; з 27 вересня 2024 року по 10 жовтня 2024 року № 25892309-1; з 13 вересня 2024 по 26 вересня 2024 року № 25568986-1; з 28 серпня 2024 року по 12 вересня 2024 року № 25185036-1; з 06 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року № 24693558-1; з 03 серпня 2024 року по 05 серпня 2024 року № 24650249-1; з 30 липня 2024 року по 02 серпня 2024 року № 24524348-1; з 27 липня 2024 року по 29 липня 2024 року № 24502467-1; з 20 липня 2024 року по 26 липня 2024 року № 24343951-1; з 09 липня 2024 року по 19 липня 2024 № 24160030-1, статус ЛН «Готово до сплати».

Згідно медичних висновків КНП Слов`янської міської ради «міська клінічна лікарня м.Слов`янськ» періоди непрацездатності: № ТН52-8Н9К-988С-Е242 від 10 липня 2024 року з 09 липня 2024 року по 19 липня 2024 року; № 5АСХ-7Н4А-9НХТ-526Т від 19 липня 2024 року з 19 липня 2024 року по 26 липня 2024 року; № 58РВ-ТКАС-ЕSР7-5АС7 від 29 липня 2024 року з 29 липня 2024 року по 02 серпня 2024 року; № М69С-ХМ4Х-383С-5В2Т від 06 серпня 2024 року з 06 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року; № 7САА-2СН4-РККТ-3ХНМ від 27 серпня 2024 року з 27 серпня 2024 року по 12 вересня 2024 року; № АВК3- 6В62-А766-С39Н від 13 вересня 2024 року з 13 вересня 2024 року по 26 вересня 2024 року; № МА2Е-КSРВ-2Н8Е-ХЕ8Н від 27 вересня 2024 року з 27 вересня 2024 року по 10 жовтня 2024 року; № 87РК-Х598-ХМ57-НЕЕК від 11 жовтня 2024 року з 11 жовтня 2024 року по 21 жовтня 2021 року; № РТК4-МВМА-МТТХ-6Р53 від 28 жовтня 2024 року з 26 жовтня 2024 року по 05 листопада 2024 року.

Згідно табелю обліку робочого часу за липень 2024 року СП КПН «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» у м.Слов`янськ, ОСОБА_1 завідувач структурного підрозділу, ставка 1,0: з 1 по 5 «7,2»; з 8 по 12 «І»; з 15 по 19 «І»; з 22 по 26 «І»; з 29 по 31 «І», відпрацьовано «36».

Згідно рішення про відмову в призначенні страхової виплати КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» №1 від 31 липня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначені допомоги з тимчасової непрацездатності за періоди: з 09 липня 2024 року по 19 липня 2024 року лист непрацездатності № 24160030-1; з 20 липня 2024 року по 26 липня 2024 року лист непрацездатності № 24343951-1; з 27 липня 2024 року по 29 липня 2024 року лист непрацездатності № 24502467-1.

Причина відмови в призначені допомоги: застосування запобіжного заходу-цілодобовий домашній арешт, згідно ухвали суду по кримінальному провадженні № 0000398.

Згідно рішення про відмову в призначенні страхової виплати КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» №2 від 30 серпня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначені допомоги з тимчасової непрацездатності за періоди: з 30 липня 2024 року по 02 серпня 2024 року лист непрацездатності № 24524348-1; з 03 серпня 2024 року по 05 серпня 2024 року лист непрацездатності № 24650249-1; з 06 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року лист непрацездатності № 24693558-1.

Причина відмови в призначені допомоги: застосування запобіжного заходу-цілодобовий домашній арешт, згідно ухвали суду по кримінальному провадженні № 0000398.

Згідно рішення про відмову в призначенні страхової виплати КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» №3 від 30 вересня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначені допомоги з тимчасової непрацездатності за періоди: з 28 серпня 2024 року по 12 вересня 2024 року лист непрацездатності №25185036-1; з 13 вересня 2024 року по 26 вересня 2024 року лист непрацездатності №25568986-1.

Причина відмови в призначені допомоги: застосування запобіжного заходу-цілодобовий домашній арешт, згідно ухвали суду по кримінальному провадженні № 0000398.

Згідно рішення про відмову в призначенні страхової виплати КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» №4 від 31 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначені допомоги з тимчасової непрацездатності за періоди: з 27 вересня 2024 року по 10 жовтня 2024 року лист непрацездатності № 25892309-1; з 11 жовтня 2024 року по 21 жовтня 2024 року лист непрацездатності № 26217734-1; з 22 жовтня 2024 року по 25 жовтня 2024 року лист непрацездатності № 26490730-1.

Причина відмови в призначені допомоги: застосування запобіжного заходу-цілодобовий домашній арешт, згідно ухвали суду по кримінальному провадженні № 0000398.

Згідно рішення про відмову в призначенні страхової виплати КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» №5 від 29 липня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначені допомоги з тимчасової непрацездатності за періоди: з 26 жовтня 2024 року по 05 листопада 2024 року лист непрацездатності №26610027-1.

Причина відмови в призначені допомоги: застосування запобіжного заходу-цілодобовий домашній арешт, згідно ухвали суду по кримінальному провадженні № 0000398.

Згідно листа Головного управління Пенсійний фонду України в Донецькій області від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 повідомлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність листок непрацездатності.

В електронному реєстрі листків непрацездатності наявна інформація щодо виданих Вам листків непрацездатності за страховим випадком 12921479.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №1105 оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця, з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності, виплачується уповноваженим органом управління в порядку та розмірах, встановленому Кабінетом Міністрів України. Підставою для фінансування є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нарахуванні застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами. На дату надання відповіді заява-розрахунок за листками непрацездатності по зазначеному страховому випадку до Головного управління не надходила.

Листом КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» №302 від 14 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що його правове обґрунтування правових підстав для виплати по тимчасовій непрацездатності йому по листу непрацездатності № 241600030-1 (номер випадку непрацездатності 12921479), не відповідає ні фактично виниклим правовідносинам, ні вимогам, встановленим положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Виниклі правовідносини, викладені в заяві, пов`язані з обставинами які мали місце 05 липня 2024 року. В цей день, на робочому місці працівниками правоохоронних органів був затриманий ОСОБА_1 , та в межах проведення досудового слідства по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000 від 31 травня 2024 року, на робочому місці був проведений обшук.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 фактично припинив виконання своїх трудових обов`язків на підприємстві, у зв`язку з його затриманням за підозрою вчинення злочину, пов`язаного з використанням свого службового положення.

У зв`язку з зазначеним, 08 липня 2024 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці та не виконував свої обов`язки, відповідно до умов трудового договору.

В ухвалі Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 08 липня 2024 року по справі 235/4694/24 провадження 1-кс/235/1773/24, а саме 08 липня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_1 судом був застосований запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту, одним з обов`язкових умов якого, є покладення на підозрюваного зобов`язання не залишати житла цілодобово, що у унеможливлює виконання ним своїх трудових обов`язків.

Тобто, саме 08 липня 2024 року документально підтверджений факт настання періоду, з якого ОСОБА_4 припинив виконувати свої трудові обов`язки (роботу) на підприємстві, у зв`язку з застосуванням судом до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до листа непрацездатності № 241600030-1 (номер випадку непрацездатності 12921479), тимчасова втрата працездатності (страховий випадок) ОСОБА_1 настала саме 09 липня 2024 року, тобто в період виконання умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який виключає виконання ним своїх трудових обов`язків (виконання робіт) на підприємстві. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2024 року, справа № 243/7231/24 провадження № 1-кп/243/925/2024 по кримінальному провадженню № 0000398 від 31 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжений.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що страховий випадок настав саме в період, коли відносно ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід як «домашній арешт», який продовжується і по теперішній час, проте термін «домашній арешт» не можна розглядати як таке, що охоплюється поняттям «арешт» у розумінні підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відмовляючи у задоволенні інших вимог, суд першої інстанції виходив з підстав їх необґрунтованості та недоведеності, та в цій частині відповідачем не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту - Закон №1105).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одним із видів соціального страхування є соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності; страховим випадком за вказаним видом соціального страхування є подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Статтею 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) (крім домашніх працівників, які не беруть добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу).

Допомога по тимчасовій непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, виплачується уповноваженим органом управління застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення інвалідності.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідно до листа ГУ ПФУ України в Донецькій області від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 повідомлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність листок непрацездатності. В електронному реєстрі листків непрацездатності наявна інформація щодо виданих листків непрацездатності за страховим випадком 12921479.

Отже, допомога по тимчасовій непрацездатності мала бути виплачена позивачу уповноваженим органом управління з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності, незалежно від звільнення в період втрати працездатності, після подання до робочого органу Фонду страхувальником - КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» заяв-розрахунків за лікарняними ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2024 року, застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту; заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово. Строк дії ухвали до 04 вересня 2024 року.

Статтею 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено підстави, коли допомога по тимчасовій непрацездатності не надається, зокрема, за час перебування під арештом.

Домашній арешт це запобіжний або карний захід, що призначається судом та полягає у цілодобовому режимі ізоляції підозрюваного (обвинуваченого) в межах житла або з визначенням певного періоду доби (наприклад з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.) з накладенням на нього низки процесуальних обов`язків, обмежень і заборон, передбачених КПК України.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Бузаджі проти Республіки Молдова», «Корбан проти України», «Кавказький проти Росії» запобіжний захід у виді домашнього арешту охоплюється сферою застосування статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, тоді як власне запобіжний захід у виді домашнього арешту визнається позбавленням волі «яке не є формальним арештом».

Виходячи з телеологічного (цільового) тлумачення цілодобовий домашній арешт є «арештом», у кримінальному процесуальному розумінні, виключно для цілей, обумовлених захистом права особи на свободу та особисту недоторканність (стаття 5 Конвенції), тоді як для інших цілей є можливим інше розуміння цих термінів.

Отже суд першої інстанції правильно визначився, що в контексті пункту 3 частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» «домашній арешт» не можна розглядати як таке, що охоплюється поняттям «арешт» у розумінні підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, обґрунтовано вважав, що знаходження позивача саме під домашнім арештом не є підставою для відмови в наданні йому допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги відповідача, що знаходження позивача під домашнім арештом є підставою для відмови в наданні йому допомоги по тимчасовій непрацездатності відхиляються колегією суддів, як такі, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року немає.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська» - Григорьєва Олександра Івановича - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року у цивільній справі № 243/9619/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорська», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості із заробітної плати - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 10.12.2025р.

Головуючий суддя О.В.Агєєв