Справа № 627/950/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Каліберди В.А.

з участю секретаря судового засідання Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 площею 24 кв.м для будівництва індивідуального гаража, та яка була виділена безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Краснокутської селищої ради Богодухівського району Харківської області 5 сесії V скликання від 16.08.2006 р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач являється донькою ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належне їй на праві приватної власності майно. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до рішення Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області 5 сесії V скликання від 16.08.2006 р. ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 площею 24 кв.м для будівництва індивідуального гаража із земель запасу житлової та громадської забудови.

За життя спадкодавець розпочала процедуру приватизації, а саме була виготовлена технічна документація на земельну ділянку, визначені межі земельної ділянки в натурі, отримано погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержаний у встановленому порядку державний акт на землю.

Проте, спадкодавець не встигла завершити приватизацію та реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. Для продовження приватизації ділянки позивач звернулася до Краснокутської селищної ради, але отримала відмову та відповідь, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального гаража, який виготовлений на ім`я ОСОБА_2 , не затверджений.

З огляду на це, у позивача виникла необхідність оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно, однак через те, що спадкодавець не встигла за життя завершити приватизацію та зареєструвати на себе право власності на земельну ділянку, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Зважаючи на те, що іншого способу визнання права власності на спадкове майно, ніж визнання у судовому порядку не передбачено, тому з метою захисту права на спадщину позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 площею 24 кв.м для будівництва індивідуального гаража, яка була виділена безкоштовно у приватну власність спадкодавцю на підставі рішення Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області 5 сесії Vскликання від 16.08.2006 р.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

05 листопада 2025 року від Краснокутської селищної ради надані письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що у 2022 році ОСОБА_1 зверталася до суду з вимогою про визнання права власності на гараж, якій рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 10.04.2023 було відмолено з тих підстав, що позивач не надала суду доказів передачі у її власність земельної ділянки під уже збудоване майно по АДРЕСА_2 , а також наявності рішення компетентного органу про відмову у прийнятті закінченого будівництвом об`єкту в експлуатацію. Відповідно до п. 5 ст. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, під час воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Отже на період воєнного стану в Україні забороняється безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність за виключенням безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд). ОСОБА_1 не являється власником розташованого на земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_1 об`єкта нерухомого майна, відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 10 квітня 2023 року №627/248/22.

Представник позивача ОСОБА_3 21.11.2025 року надала відповідь на відзив Краснокутської селищної ради, у якій просить долучити до матеріалів справи відповідь на відзив, при винесенні рішення не брати до уваги надані відповідачем пояснення із запереченнями щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в режимі відеоконференцзв`язку у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області засобами системи «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи №627/950/25 без участі представника селищної ради за наявними в матеріалах справи документами, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 січня 2012 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16 лютого 1967 року підтверджується, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 19.06.2004 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилася 29 липня 1989 року та змінила прізвище після одруження на ОСОБА_5 .

Після смерті матері позивачки ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.11.2012 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна ОСОБА_2 та успадкувала двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням 5 сесії V скликання Краснокутської селищної ради Харківської області від 16 серпня 2006 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 площею 24 кв.м для будівництва індивідуального гаража із земель запасу житлової та громадської забудови, згідно форми 6-зем, вид угідь землі громадського призначення. Надано висновок щодо погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 .

Згідно вказаного рішення Краснокутським районним відділом земельних ресурсів ОСОБА_2 виготовлено необхідну технічну документацію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

16 липня 2007 року Краснокутським районним відділом архітектури та містобудування надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 площею 0,0024 га для будівництва індивідуального гаража. Також висновок погоджений Краснокутським селищним головою 25 жовтня 2007 року.

Згідно реєстраційної картки земельної ділянки серія АБИ № 955605, виданого 18 жовтня 2010 року Харківською регіональною філією Центру державного земельного кадастру, земельній ділянці розміром 0,0024 га по АДРЕСА_1 присвоєний кадастровий номер 010010131; правовстановлювальний документ Державний акт на право власності на земельну ділянку, форма власності особиста, суб`єкт права ОСОБА_2 ; код цільового використання земельної ділянки 1.8 для індивідуального гаражного будівництва.

Таким чином, на підставі поданої технічної документації підтверджена належність земельної ділянки площею 0,0024 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

На підставі вказаних документів спадкодавиця ОСОБА_2 отримала рішення про передачу їй у безоплатну приватну власність земельної ділянки, а тому розпочала процедуру приватизації, однак не встигла належним чином зареєструвати право власності на неї, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Оскільки, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, а тому вважається, що набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Згідно з пунктом "г" частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом "а" частини третьої статті 152 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у статті 118 ЗК України.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 692/769/21 (провадження № 61-6245св22).

З урахуванням змісту позовних вимог та їх обґрунтування,враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації земельної ділянки після смерті матері ОСОБА_2 , а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , загальною площею 24 кв.м для будівництва індивідуального гаража, яка була виділена безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення 5 сесії V скликання Краснокутської селищної ради Харківської області від 16.08.2006 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Представник позивача: Закоморна Катерина Олександрівна, адвокат, а/с 0157, м. Харків, 61023.

Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, адреса місцезнаходження: вул. Охтирська, буд. 1, с-ще Краснокутськ, Богодухівський район, Харківська область, 62002, .

Повний текст рішення складено 11.12.2025 року.

Суддя Каліберда В. А.