Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 6/641/142/2025 Справа № 2-2884/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Земляної А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у цивільній справі за №2-2884/2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №6/4/2006/840-К/1349 від 10.10.2006 року в сумі 266 846, 36 грн, судового збору у розмірі 1700 грн та витрат ІТЗ у розмірі 120 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2011 року по справі №2-2884/2011 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №6/4/2006/840-K/1349 від 10.10.2006 року в сумі 266846,36 грн, судовий збір 1700 грн та 120 грн витрат на ІТ3. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від м. Харків 12.05.2023 року по справі №2-2884/2011, замінено сторону стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент». Із відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ МЮ від 22.07.2024 року, на адвокатський запит від 15.07.2024 року, заявник дізнався, що згідно з інформацією, наданою Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчого провадження що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №34961670 з примусового виконання виконавчого листа №2-2884/2011 від 13.08.2012, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу у розмірі 266846,36 грн, яке 18.12.2018 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відділом повідомлено, що матеріали виконавчого провадження №34961670 знищені за закінченням строку зберігання на підставі пункту до частини 2 розділу ХІ Наказу Міністерства України №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», у зв?язку з чим, надати більш детальну інформацію не виявляється можливим. У кредитній справі, яку було передано від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Брайт інвестмент» виконавчі листи Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №2-2884/2011 були відсутні, що свідчить про те, що виконавчі листи було втрачено при пересилці від державного виконавця стягувачу, оскільки докази щодо підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу виконавчою службою надано не було. В обґрунтування вимоги щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ТОВ «Брайт інвестмент» зазначило, що відсутність доказів направлення державним виконавцем документів виконавчого провадження скаржнику свідчить про порушення прав останнього бути обізнаним про хід виконавчого провадження та на здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних інтересів. Крім того, послався на дію воєнного стану.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду заяви, просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Враховуючи, що заявником було направлено заяву учасникам справи, тобто вони обізнані про розгляд заяви у суді, проте у судове засідання не з`явились, суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2011 року по справі №2-2884/2011 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №6/4/2006/840-K/1349 від 10.10.2006 року в сумі 266846,36 грн,. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн, а всього 1820 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від м. Харків 12.05.2023 року по справі №2-2884/2011 замінено сторону стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ МЮ від 22.07.2024 року, на адвокатський запит від 15.07.2024 року, згідно з інформацією, наданою Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчого провадження, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №34961670 з примусового виконання виконавчого листа №2-2884/2011 від 13.08.2012, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу у розмірі 266846,36 грн, яке 18.12.2018 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відділом повідомлено, що матеріали виконавчого провадження №34961670 знищені за закінченням строку зберігання на підставі пункту до частини 2 розділу ХІ Наказу Міністерства України №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», у зв?язку з чим, надати більш детальну інформацію не виявляється можливим.

Відповідно до пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пп. 17.4 п. 1 р. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України дає підстави для висновку, що підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. А суди мають перевірити чи не було виконано судове рішення ( пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах»).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За положеннями статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 року у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany)).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року).

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 18.05.2022 року у справі № 802/592/17-а, в якій зазначено про необхідність обґрунтування заявниками обставин впливу воєнного стану на неможливість вчасно реалізувати свої процесуальні права.

Суд зазначає, що воєнний стан може бути поважною причиною для поновлення пропущеного строку, однак, варто виважено підходити до кожної конкретної ситуації та враховувати обставини пропуску у їх сукупності, оскільки факт збройної агресії проти України та введення воєнного стану не може бути безумовною поважною причиною абсолютно у всіх випадках. Натомість, стягувач лише посилається на запровадження воєнного стану, однак не наводить обґрунтування безпосереднього впливу воєнного стану на неможливість вчасного пред`явлення ним виконавчого листа до виконання.

Не надано суду і доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Так, заявник набув право вимоги до боржника згідно договору про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року, заміна стягувача у справі на ТОВ «Брайт інвестмент» відбулась на підставі ухвали суду від 12.05.2023 року, яка набрала законної сили 30.05.2023 року. З часу відновлення втраченого судового провадження у вказаній справі, а саме з 03.12.2024 року, заявник звертається з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення тільки 15.09.2025 року.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З досліджених судом матеріалів не вбачається, що виконавчий лист був втрачений, оскільки будь- яких доказів його втрати заявником не надано. Не містять матеріали справи і доказів того, що рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2011 року не виконано, зокрема, з урахуванням стягнення за вказаним рішенням заборгованості за кредитним договором з солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Крім того, суду не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення.

Керуючись ст.258-261, 353, 17.4 Перехідних положень ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 15.12.2025 року.

Суддя -І. В. Зелінська