Cправа №539/5003/25
Провадження№2/549/357/25

РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі ТОВ «Кредитсервіс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

30 вересня 2025 року ТОВ «Кредитсервіс» звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом, в якому прохало стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором №200427-002 від 27.04.2020 у розмірі 22711 грн за період з 27.04.2020 по 27.11.2021 та судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між товаристом та ОСОБА_1 27 квітня 2020 року було укладено кредитний договір №200427-002, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 15 000 грн, зобов`язалася в порядку та у строки, визначені договором, повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 20.05.2025 виникла заборгованість в сумі 22711 грн, яка складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11250 грн, прострочена заборгованість за процентами 11461 грн.

09 жовтня 2025 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області справу передано на розгляд до Чорнухинського районного суду Полтавської області за підсудністю.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 10.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень (а.с.78).

В судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві прохала розгляд справи провести без її участі (а.с.9).

Відповідач у поданій заяві позовні вимоги визнає повністю, просила розгляд справи провести за її відсутності (а.с.85).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підтверджується матеріалами справи, що 27.04.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитсервіс» підписано кредитний договір №200427-002, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 15 000 грн, строк кредиту - по 27.04.2021, стандартна процентна ставка за користування кредитом 5,9% за кожен місяць, одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту 5,9%, сума одноразової комісії - 885 грн (а.с.19-21).

Згідно з п.п.2.2, 4.10 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до 27 квітня 2021 року, але у будь-якому разі Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

У разі, якщо протягом семи календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається виходячи з терміну кредитування кредит не буде повністю погашений, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та неповний місяць до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту на умовах договору.

ТОВ «Кредитсервіс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 14115 грн за вирахуванням комісії в розмірі 885 грн (а.с.35).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.1 ст.627 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти.

Станом на 20.05.2025 заборгованість відповідача по кредитному договору за період з 27.04.2020 по 27.11.2021 складає 22 711 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 11250 грн, за нарахованими відсотками за користування кредитом 11461 грн, (а.с.36).

З досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості від 06.06.2025 вбачається, що позивач вимагав погасити кредит у розмірі 22 711 грну тридцятиденний термін з моменту отримання вимоги (а.с.34).

З огляду на викладене, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та умовам укладеного договору, не порушує прав інших осіб, тому може бути прийнято судом та є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого ним судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача.

При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн суд виходить з такого.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги (а.с.37-39) від 25.01.2023, відповідно до якого розмір винагороди складає 7000 грн, додаткову угоду до цього договору від 04.01.2024, згідно з якою розмір винагороди підлягає сплаті після ухвалення рішення у справі та фактичного виконання (а.с.42).

Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Від відповідача заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило, тому вказаний розмір підлягає розподілу за результатами розгляду справи.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (постанова Верховного Суду у справі №275/150/22 від 13 березня 2025 року).

З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем підлягають витрати позивача на правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527, 1054 ЦК України, ст.ст.141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (місцезнаходження: вул.Коновальця Євгена, 36-Д, приміщення 65-З м.Київ, 01133, код ЄДРПОУ - 41125531) 22 711 гривень заборгованості за кредитним договором №200427-002 від 27 квітня 2020 року за період із 27.04.2020 по 27.11.2021.

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» 8211,20 гривень судових витрат.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» з державного бюджету 1 211,20 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Крєпкий