провадження №2/279/2383/25
Справа № 279/5291/25
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Пацко О.О.,
секретарі Зубкової І.М.
розглянувши в м. Коростені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання , -
В С Т А Н О В И В :
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.
Позивач просить суд розірвати договір довічного утримання від 29.04.2008 року, укладений між ним ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. та зареєстрований в реєстрі за №3645.
Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження.
Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.
Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 29 квітня 2008 року державним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №3645 Договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За умовами зазначеного вище Договору довічного утримання від 29.04.2008 ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 належну йому на праві власності 13/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 прийняв у власність зазначену чстину будинку та зобов`язалася забезпечувати ОСОБА_1 утриманням довічно.
Додатково, державним нотаріусом, в зв`язку з посвідченням Договору довічного утримання від 29.04.2008 року, накладено заборону відчуження зазначеної в договорі 13/20 частин житлового будинку та земельної ділянки, до припинення дії Договору довічного утримання від 29.04.2008 року. Заборона зареєстрована в реєстрі за №3646.
Договір довічного утримання від 29 квітня 2008 року, згідно його умов, виданий нотаріусом Івчуком С.С..
Відповідно до п.3 Договору довічного утримання від 29.04.2008 року ОСОБА_2 має наступні обов`язки: довічно повністю утримувати ОСОБА_1 , забезпечуючи його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберегти в його безоплатному довічному користуванні 13/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно п.4 Договору, вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) погоджена сторонами в розмірі 500 гривень 00 копійок на місяць.
Однак, як зазначає ОСОБА_1 у своєму позові, ОСОБА_2 не виконує взяті на себе обов`язки щодо його утримання шляхом матеріального забезпечення, забезпечення належного харчування, догляду та іншого утримання і допомоги. Після отримання 13/20 частин житлового будинку та земельної ділянки площею у власність відповідач через декілька місяців почала уникати спілкування зі ним, на дзвінки не відповідає та не виконує свої обов`язки по утриманню (догляду).
Відповідно до п. 5 Договору довічного утримання від 29.04.2008 року зазначено, що Договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією зі сторін - у судовому порядку.
ОСОБА_1 зазначає, що з часу укладання договору він живе виключно на свою пенсію, самостійно купляє собі їжу, одяг, медикаменти, предмети домашнього вжитку, оплачую всі комунальні платежі. Відповідач не надає жодної допомоги. Добровільно розірвати Договір довічного утримання не бажає і покладені Договором обов`язки не виконує.
ОСОБА_1 наполягає на розірванні Договору довічного утримання від 29.04.2008 рок , оскільки з боку відповідача допущено повне невиконання умов договору довічного утримання.
Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.
За приписами частини другої статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Таким чином, в даному випадку для розірвання вказаного договору є всі підстави, зокрема факт неналежного виконання набувачем умов договору.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належним виконанням зобов`язання слід вважати тоді, коли відповідач виконує всі взяті на себе обов`язки за договором.
Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 13.05.2021 у справі №752/818/17 зроблено висновок, що саме відповідач у випадку належного виконання умов договору має можливість надати відповідні докази цього, оскільки позивач у такому випадку позбавлена об`єктивної можливості надати докази невиконання умов договору щодо сплати щомісячного грошового утримання, оскільки відсутність дій свідчить про відсутність доказів на підтвердження їх вчинення.
За приписами частини першої статті 756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане.
Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За нормами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувана.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Згідно із ст.76,77,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує вимоги Договору довідного утримання від 29.04.2008, що виявилось у вигляді не забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням
ОСОБА_1 є людиною похилого віку і потребує постійного догляду, який відповідно до умов Договору довічного утримання ОСОБА_2 не може забезпечити.
Враховуючи викладене вище, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак Договір довічного утримання підлягає розірванню у судовому порядку.
Разом з тим, при вирішенні позовної вимоги щодо визнання права власності за позивачем на частину житлового будинку та земельну ділянку, які є предметом спору, припинення та зняття заборон відчуження у зв`язку із укладенням вказаного договору довічного утримання, суд приходить до наступного висновку.
За приписами ч. 1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання догляду, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на тримання та (або) догляд відчужувана, не підлягають поверненню.
Крім того, відповідно до ст. 74 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації,частки управі власності на таке майно у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором або смертю другого з подружжя, що уклали спадковий договір; смертю другого з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; відчуженням майна, переданого під виплату ренти; спливом строку, на який накладено заборону відчуження; рішенням суду; судовим рішенням про скасування рішення суду проголошення фізичної особи померлою, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; зверненням органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; в інших випадках, встановлених законодавством.
У розумінні положень наведеної норми права при розірванні договору довічного утримання, саме до повноважень нотаріуса віднесено зняття заборони відчуження нерухомого майна.
З урахуванням вище викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по справі у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 202, 525, 526, 530, 610, 626, 627, 629, 651, 744, 749, 755 ЦПК України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263, 264, 265, 266, 280, 281, 282 ЦПК України, суд

Позовні вимоги задовольнити частково.
Договір довічного утримання, укладений 29 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. та зареєстрований в реєстрі за №3645, розірвати, повернувши сторони у первісний стан.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.
Суддя О.О.Пацко