УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8317/24

Провадження № 2-ві/712/14/25

12 грудня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Безрукової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Левченко Марини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Стеценко Ольги Сергіївни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна.

10 грудня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни відвід головуючого судді Стеценко О.С.

Заява обґрунтована тим, що стороною позивача подано клопотання про виклик свідків, яке не було вирішено судом під час підготовчого засідання.

Суд вирішив клопотання про виклик свідків під час розгляду справи по суті. Однак, на думку представника позивача, в подальшому рішення суду про виклик свідків, прийняте в позапроцесуальний спосіб (не шляхом вирішення такого клопотання у підготовчому судовому засіданні), і отримання від них показань, може стати підставою для скасування судового рішення в цілому.

Крім того, у зв`язку з відчуженням відповідачем транспортного засобу позивачем було заявлено клопотання про витребування відомостей про перереєстрацію транспортного засобу на третю особу, у зв`язку з неможливістю самостійно отримати зазначену інформацію. Головуючим зобов`язано представника подати докази неможливості отримання такої інформації, судове засідання відкладено. На наступному судовому засіданні представником позивача надано суду відмову у отриманні інформації про перереєстрацію ТЗ, на що суд повідомив, що зазначена інформація може бути отримана судом з реєстрів за власною ініціативою та запропонував закрити підготовче засідання.

Розгляд справи по суті судом було призначено на 11 листопада 2025 року. Під час проведення підготовчого судового засідання інформація про те, чи надані суду докази за клопотанням сторони позивача та їх зміст, судом не оголошувалась. Оголошувалась лише інформація надана експертними установами за клопотанням відповідача про неможливість проведення експертиз.

Під час дослідження письмових доказів суд оголосив всі письмові докази, які подавались сторонами процесу, зокрема ті, що отримані судом з реєстрів, до яких останній має прямий доступ. Серед оголошених судом письмових матеріалів представником позивача не виявлено доказів, які витребовувались судом у приватного нотаріуса на підготовчому судовому засіданні. Зазначений доказ є ключовим у позиції позивача щодо позовної вимоги про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що нею продана квартира, яка отримана у спадщину після смерті матері за виручені кошти в цей же день придбана квартира, щодо якої відповідачем подано зустрічну позовну заяву про її поділ.

У зв`язку з цим 04 грудня 2025 року представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами судової справи, зокрема, заяву про переведення в електронну форму процесуальних та інших документів по справі, що долучені до цивільної справи в паперовому вигляді. Станом на 09 грудня 2025 року документи в електронній судовій справі відсутні, для ознайомлення справа в паперовому вигляді також не надана.

Позивач зазначає, що у даній справі судом допущено порушення змагальності сторін та не забезпечено право позивача на об`єктивний судовий розгляд.

Позивач звертає увагу, що у заяві про відвід останній не висловлює незгоду із судовими рішеннями, які винесені головуючим суддею. Позивач, акцентує увагу саме на вчинених діях головуючого, що унеможливило реалізацію позивачем наданих йому процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків для доведення перед судом своєї правової позиції та надання відповідних доказів у встановлений законом порядок.

10 грудня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси - відмовлено. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя передано до канцелярії суду для визначення судді по розгляду заяви про відвід, в порядку частини першої статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 р. суддею обрано суддю Марцішевську О.М.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши доводи, викладені в заяві, а також матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У пункті 66 рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді.

Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року «Веттштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 03 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» закріпив, що ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algaro v. Spain; постанова від 28 жовтня 1998 року) ЄСПЛ зазначив, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати в людей.

У своєму рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Фельдман проти України» (заяви № 76556/01 та 38779/04) ЄСПЛ визнав порушенням статті 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто розгляд питання про відвід є виконанням вимог статті 6 Конвенції щодо забезпечення принципу неупередженості і має бути максимально безстороннім та об`єктивним з метою усунути будь-які сумніви в забезпеченні незалежною державою принципу справедливості судочинства.

Право особи на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Хоча суд не може погодитися з доводами заявника, викладеними у заяві про відвід судді, так як такі не обгрунтовують особисту зацікавленість судді в результаті її розгляду, задля уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у об`єктивному вирішенні цієї справи, а також з метою сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до судової влади, суд вважає за необхідне указану заяву про відвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 369-372,376 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід судді Стеценко О.С. - задовольнити.

Справу спрямувати до керівника апарату суду для визначення іншого судді в порядку повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Олена МАРЦІШЕВСЬКА