Справа № 485/1939/25
Провадження №2/485/874/25
11 грудня 2025 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У жовтні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі ПрАТ «СК «ВУСО») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 10 жовтня 2025 року вказану позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.67/.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, до суду повернувся конверт, адресований ОСОБА_1 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходженням. Крім того, на сайті суду було опубліковано оголошення про виклик відповідача.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
27.12.2022 о 10:00 у м.Снігурівка по вул.Жовтнева, 1, сталося ДТП за участю автомобіля Chery Tiggо 4, державний номерний знак НОМЕР_1 та ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Постановою судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В. від 24.01.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Судом встановлено, що 27.12.2022 о 10 год. 00 хв. в м. Снігурівка, вул. Жовтнева, 1, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ110307, державний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився що це буде безпечно та не скористався допомогою сторонньої особи, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб CHERY TIGGO 4, державний номер НОМЕР_1 внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП /а.с.26-27/.
Вказаною постановою були встановлені такі обставини, які відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України мають преюдиціальне значення у даній справі.
Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наданого позивачем разом з позовною заявою, підтверджується, що власником транспортного засобу Chery Tiggо 4, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 /а.с.20-21/.
Також, до матеріалів справи позивачем долучено дослідження фахівця щодо можливого розмір вартості ремонту колісного транспортного засобу.
Також, було виписано рахунок-фактуру.
У центральній базі даних МТСБУ відсутня інформація про статус полісу та страховика щодо транспортного засобу, з номерним знаком НОМЕР_2 /а.с.61/.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», роз`яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Відповідно до ст. 108 вищевказаного Закону, страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У постанові Верховного Суду України у справі №6-183цс14 від 03.12.2014, викладено правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позов підлягає до задоволення.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 3028,00 грн.
Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 141, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Повне рішення складено 11 грудня 2025 року.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області від 04.11.1997.
Суддя О.П.Бодрова