Справа № 496/5235/23
Провадження № 2/496/280/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до

відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

вимоги позивачки: про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

позивачка повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила,

відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача.

1. 25.07.2023 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_1 , який до 18.08.2021 року проживав разом з позивачкою, а потім, до дня смерті, з відповідачем за адресою: с. Дачне Одеського району Одеської області. Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок під АДРЕСА_3 . Позивачка та відповідач є спадкоємцями І-ї черги. В лютому 2022 року, у зв`язку з воєнними діями, позивачка переїхала до сина, в с. Неліпин Свалявського району Закарпатської області. Про смерть батька їй стало відомо від бувших батькових сусідів, оскільки відповідач не повідомив про це позивачку. З метою оформлення своїх спадкових прав, в липні 2023 року, позивачка звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але 17.07.2023 року отримала роз`яснення про необхідність звернення до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка зазначила, що їй було відомо, що у лютому 2022 року була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою подовжили строк для подачі заяви про прийняття спадщини до 10 місяців з моменту смерті, але їй не було відомо, що з червня 2023 року строки прийняття спадщини в України повернулися до довоєнних норм. Окремо наголосила на тому, що перебувала на великій відстані від спадкодавця, більш ніж 1000 км та сама хворіє. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

3. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

4. 10.11.2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, якою він, зокрема, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. (а.с. 70)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

5. 26.07.2023 року на адресу суду від представника позивачки надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 14-15).

6. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяву, якою, зокрема, просив розглядати справу за його відсутності. (а.с. 70)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 року, цивільну справу № 496/5235/23, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 13)

8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Окрім цього відповідачу було надано строк для надання відзиву. (а.с. 18)

9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.10.2025 року закрите підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. (а.с. 69)

10. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

11. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

12. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , а/з № 28. (а.с. 10)

13. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , а/з № 189. (а.с. 9).

14. Відповідно до листа Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 17.07.2023 року за вих. № 2063/02-14, позивачці рекомендується звернутися до суду з питання визнання їй додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті за однією адресою. (а.с. 11).

15. З копії спадкової справи № 657/2022 заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , вбачається, що вона заведена 01.11.2022 року за заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій останній зазначив, що інших спадкоємців за законом крім нього немає. 11.07.2023 року до матеріалів спадкової справи була долучена заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини, як залишилася після смерті ОСОБА_1 (а.с. 24-37)

16. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , сам за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 26, 27)

17. Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70493359 від 01.11.2022 року, ОСОБА_1 на випадок своєї смерті заповіти не складав, спадкові договори не укладав. (а.с. 31)

18. Згідно з копією довідки № 08.3-03/474, виданої 16.05.2024 року Управлінням соціального захисту населення Мукачівської районної військової адміністрації Закарпатської області, ОСОБА_1 тимчасово проживала з 21.04.2022 року, як внутрішньо-переміщена особа, за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 44, 67)

19. Згідно з копією довідки № 256/14-04, виданої 02.05.2024 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Свалявської сільської ради Закарпатської області, ОСОБА_1 з 30.03.2022 року по 25.04.2022 року перебувала на лікарняному. (а.с. 45, 66)

20. Факт перебування ОСОБА_1 на території Неліпинської територіальної громади, як внутрішньо-переміщеної особи, підтверджується копією довідки № 120, виданої 02.05.2024 року Неліпинською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області. (а.с. 46)

V. Оцінка Суду.

21. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

22. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

24. Згідно ст.ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

25. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

26. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

27. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

28. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

29. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

30. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

31. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

32. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

33. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

34. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

35. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

36. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, строк прийняття спадщини до 26.03.2023 року.

37. Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

38. ОСОБА_2 звернувся з заявою про прийняття спадщини. Відтак, ОСОБА_1 повинна була протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняти спадщину, однак в період, коли вона зобов`язана була подати заяву про прийняття спадщини розпочалась збройна агресія Російської Федерації, вона через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`я вимушена переїхати в Закарпатську область.

39. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» було внесені зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

40. 19.06.2023 року набрав чинності пп. 2 п. 3 постанови КМУ від 09.05.2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», виключено п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

41. 11.07.2023 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але їй було відмовлено в оформлені спадщини у зв`язку із пропуском строку та не підтверджено факт спільного проживання з померлим.

42. 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок: «Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в ст. 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).»

43. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

44. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись 11.07.2023 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини після смерті і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

45. Однак на час відкриття спадщини був чинним п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким подовжено строк для прийняття спадщини. Отже кінцевим строком для прийняття спадщини було 26.07.2023 року,

46. Окрім того, 19.06.2023 року, набрав чинності пп. 2 п. 3 постанови КМУ від 09.05.2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

47. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважала, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року № 719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Також в обґрунтування позову позивач зазначала що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, через об`єктивну загрозу для свого життя та здоров`я вона вимушена була місце свого проживання.

48. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

49. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

50. Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; вимушеним виїздом за межі місця свого проживання через реальну загрозу життю та здоров`ю; а також у зв`язку з правовою невизначеністю щодо перебігу строку для прийняття спадщини, зумовленою неодноразовими змінами нормативного регулювання у період, відведений для її прийняття, що об`єктивно ускладнило та фактично унеможливило своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. За наведених обставин суд доходить висновку, що причини пропуску строку були поважними, мали об`єктивний характер та не залежали від волевиявлення позивача.

51. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні п. 1 ст. 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

52. Європейський суд з прав людини в п.п. 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

53. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

54. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

55. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

56. Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, остання вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, інший спадкоємець не зазначив, що крім нього іншою спадкоємицею за законом є позивачка.

57. Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 року у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (ст. 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (ст.ст. 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

58. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 1258-1272 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

2. Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном в 3 (три) місяці.

3. Строк відраховувати з дня набрання рішенням законної сили.

4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6. Повний текст рішення складено 10.12.2025 року.

Суддя О.П. Портна