РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5303/25

провадження у справі № 2/0285/2418/25

10 грудня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони та учасники у справі:

позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Звягельського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Звягельського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович, про розірвання договору довічного утримання (догляду),-

встановив:

25.09.2025 представник позивача подала до суду позовну заяву, в якій просила розірвати договір довічного утримання (догляду) від 16.01.2019, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування свого позову вказала, що 16.01.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мати позивача) уклала договір довічного утримання, згідно умов якого передала ОСОБА_3 (відповідачу у справі) право власності на 3/5 ідеальних часток квартири АДРЕСА_1 . За умовами договору ОСОБА_3 зобов`язувалася надавати ОСОБА_5 довічно матеріальне забезпечення. Оскільки відповідач допустила істотне порушення умов договору, так як догляд ОСОБА_5 згідно договору не здійснювала, зокрема, остання переважну більшість часу перебувала у занедбаному стані, у неї були відсутні продукти харчування та речі першої необхідності, вона часто сиділа на вулиці у недоглянутому вигляді, представник позивача в інтересах останнього подала до суду даний позов.

29.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання.

27.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, які просила задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Підставою відмови у задоволенні позову представник відповідача вказала те, що позивач обрав невірних спосіб захисту.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу заявлених вимог та заперечень, дослідивши докази якими вони підтверджуються, допитавши свідків у справі, суд дійшов до висновку що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , договір довічного утримання (догляду) від 16.01.2019.

За умовами договору ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 належні їй на праві власності 3/5 ідеальних часток квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 зобов`язалася надати ОСОБА_5 довічно матеріальне забезпечення.

Предметом розгляду у даній справі є розірвання вище вказаного договору довічного утримання (догляду).

Під час надання правової оцінки даним правовідносинам суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно частини 1 статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

При цьому, аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що договір довічного утримання (догляду) є нерозривно пов`язаним із його сторонами. При цьому, ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору, тобто ініціювати розірвання довічного утримання (догляду) в суді можуть лише відчужувач або набувач. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання довічного утримання (догляду), якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.

Отже, правом вимагати припинення зобов`язання наділяється лише його сторона. Особа, яка не була стороною зобов`язання на момент його виникнення та яка не набула статусу сторони зобов`язання, не може вимагати припинення зобов`язання.

Тобто правом звертатися до суду з позовною вимогою про розірвання договору довічного утримання (догляду) наділена лише одна із сторін договору, а не будь-яка інша особа.

Відповідно до частини другої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_5 уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір довічного утримання (догляду) від 16.01.2019.

При цьому, ОСОБА_5 , як сторона правочину, за життя не зверталася до суду із вимогою про розірвання довічного утримання (догляду) від 16.01.2019.

З вимогою про розірвання довічного утримання (догляду) від 16.01.2019 у даній справі звернулася не сторона даного договору, а близький родич (син) відчужувача, після смерті останньої.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання припинив свою дію у зв`язку зі смертю відчужувача за договором.

За таких обставин, оскільки правом звертатися до суду з позовною вимогою про розірвання договору довічного утримання (догляду) наділена лише одна із сторін договору та те, що у зв`язку зі смертю відчужувача договір довічного утримання від 16.012019, укладений з відповідачем, припинив свою дію, тому не може бути розірваний за рішенням суду. Відтак, позовні вимоги не грунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим є такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, сплачений позивачем судовий збір у справі покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Звягельського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович, про розірвання договору довічного утримання (догляду).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін :

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ),

відповідач ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Звягельського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович (місце знаходження - вул. Замкова, буд. 3/6, м. Звягель, Житомирська область).

Суддя А.В.Михайловська