Справа № 308/8843/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судових засідань Дуб В.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Данілової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Данілова А.А., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

- звільнити ОСОБА_1 з 01.06.2023 року від сплати заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20;

- припинити стягнення аліментів з 01.06.2023 року, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, відповідно до рішення Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області № 308/11047/20 від 23.04.2021 року;

- виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайоним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ича аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, визнати таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилися двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду від 28.05.2014 у справі № 308/5136/14-ц шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю, а судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/8780/19 від 07.11.2019 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в 1/3 частці від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів. Відповідач оплачував лише аліменти, участь у додаткових витратах на дітей не брав, незважаючи на неодноразові звернення позивачки про оплату гуртків для розвитку дітей.

У зв`язку з тяжкими життєвими обставинами, що склались у позивачки з 01.03.2020, зокрема із втратою стабільного доходу через відсутність офіційного працевлаштування та специфіку діяльності як фітнес-тренера, що зазнала обмежень і заборон у період карантину, викликаного епідемією COVID-19, вона не мала можливості здійснювати належне утримання дітей. Ситуація ускладнювалась нерегулярністю доходів, відсутністю стабільного місця роботи та економічною нестабільністю. З цих причин позивачкою прийнято рішення залишити дітей тимчасово проживати з батьком, поки її економічна ситуація не покращиться. Складне фінансове становище, що виникло внаслідок тимчасових життєвих обставин, стало фактором, який призвів до напружених стосунків між батьками. Саме ці обставини, спричинили конфлікти в родині. Унаслідок цього відповідач почав чинити перешкоди у спілкуванні матері з дітьми, що негативно впливало як на її емоційний стан так і на права та інтереси самих дітей.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради як органом опіки та піклування від 10.03.2021 року № 130 визначено спосіб участі позивачки у вихованні дітей та встановлено порядок побачень з ними.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2021 року у справі № 308/11047/20: визначено місце проживання дітей разом з батьком; визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ у справі № 308/8780/19 від 07.11.2019; звільнено батька від сплати заборгованості за аліментами в сумі 15676,03 грн., яка нарахована в період з 01 квітня 2020 року по 09 жовтня 2020 року, що стягувалась з нього по виконавчому провадженню № 60741220 згідно з судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2019 у справі № 308/8780/19; зобов`язано позивачку сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Весь час розгляду справи у суді та до виїзду дітей з батьком за кордон у 2022 році позивач брала активну участь в утриманні дітей: забезпечувала їх необхідними речами, лікуванням та розвитком, зокрема фінансувала стоматологічну допомогу й купівлю комп`ютера для навчання старшого сина.

Через проживання за іншою адресою, відмінною від адреси реєстрації, зміною виконавця в органі виконавчої служби, відсутність взаєморозуміння із відповідачем позивач не мала актуальної інформації ні стосовно стану подачі виконавчого листа про стягнення аліментів, ні стосовно розміру заборгованості. Лише після звернення за правничою допомого у липні 2024 року, коли позивачка покращила своє матеріальне становище, отримала інформацію, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 23.07.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

У зв`язку із повномасштабною агресією російської федерації, відповідач разом із двома неповнолітніми дітьми перетнув державний кордон України та надалі всі вони отримали статус тимчасового захисту у Федеративній Республіці Німеччина, наданий українцям після повномасштабного вторгнення рф, відповідно до §24 Закону про перебування, що дозволяє перебувати в країні, отримувати соціальну допомогу, доступ до ринку праці та освіти.

Позивачка, прагнучи забезпечити реалізацію свого права на участь у вихованні дітей і підтримання сімейних зв`язків, також залишила територію України після початку повномасштабного вторгнення та після того як дізналась, що діти проживають у Федеративній Республіці Німеччина отримала статус тимчасового захисту. Вона обрала місце проживання неподалік від міста, де мешкають відповідач із дітьми, аби мати можливість бачитися з ними та брати участь у їхньому житті. Кожної неділі позивачка долала відстань у 240 км, щоб мати змогу побачити дітей у церкві та брати участь у їх вихованні.

У квітні 2024 року позивачка вперше отримала лист, яким була повідомлена листом від 30.04.2024 від Landratsamt Landshut Kreisjugendamt, що відповідно до законодавства Німеччини, з 1 червня 2023 року відповідач отримує аліменти у вигляді аліментного авансу згідно із Законом ФРН про забезпечення утримання дітей одиноких матерів і батьків шляхом аліментних авансових платежів чи платежів із-за несвоєчасної виплати аліментів (UVG) від 23 липня 1979 р. (ФВЗ 1, стор. 1184), в редакції публікації від 17 липня 2007 р. (ФВЗ 1, стор. 1446). Внаслідок чого позивачка зобов`язана повернути аліментній авансовій касі відомства у справах молоді і дітей наданий дітям аліментний аванс. Розмір виплат із 1 червня 2023 року становила 338,00 євро на кожну дитину щомісяця, а з 1 січня 2024 року розмір виплат збільшився до 395,00 євро. Загальна сума отриманих аліментних виплат у ФРН відповідачу станом на червень 2024 року склала 3946,00 євро.

Станом на день звернення до суду позивачка тимчасово не працевлаштована в Україні, оскільки перебуває в процесі здобуття мови та професійної освіти у Федеративній Республіці Німеччина, що спрямоване на підвищення її кваліфікації з метою подальшого забезпечення стабільного доходу та можливості належного утримання як себе, так і своїх дітей.

З квітня 2024 року, позивачка здобувала освіту, щоб мати змогу виплачувати своїм дітям кошти, купували предмети одягу та підтримувала тісні взаємини з синами, незважаючи на всі складні економічні обставини, що свідчить про бажання і зацікавленість у вихованні дітей, відповідальне ставлення до батьківських обов`язків та щире бажання забезпечити їм належні умови для розвитку і добробуту.

З 26 листопада 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 15 річного віку, самостійно визначив, що буде проживати разом з матір`ю. Станом на день звернення до суду, ОСОБА_3 постійно проживає разом із позивачкою, що є підставою для звільнення від сплати заборгованості та припинення стягнення аліментів з 26.11.2024 року. Артур є учнем восьмого класу державної реальної школи Аффінг (Федеративна республіка Німеччина). Крім цього він дистанційно навчається в 10-Г класі ТОВ «ЗАКЛАД ОСВІТИ «УСПІХ» (Україна). Позивачка оплатила додатково навчання у розмірі 8000, 00 (вісім тисяч гривень 00 копійок). Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з отримувачем аліментів, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Вважає, що у випадку, коли кожна дитина проживає з окремим із батьків, наведене свідчить про істотну зміну сімейного стану сторін, що відповідно до ч.1 ст. 192 СК України є підставою для припинення стягнення аліментів як для ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 .

З листопада 2024 року позивачка вела усні переговори із батьком дітей стосовно залишення виконавчого листа в Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) без виконання на підставі того, що в Федеративній Республіці Німеччині відповідач отримує аліменти від Позивачки, а старший син проживає з нею. Відповідач усно погоджувався, але фактично ніяких дій стосовно домовленостей не вчиняв.

Вказано, що позивач та її представник зверталася письмово до відповідача листами від 25.02.2025 як за адресою реєстрації в Україні так і в Федеративній Республіці Німеччині з пропозицією вирішити питання стосовно зменшення (списання) суми заборгованості, яка виникла після 01.06.2023 року та припинення стягнення аліментів в Україні. З березня по травень 2025 року відповідач виходив на перемовини, надавав відповідь, що готовий закрити виконавче провадження по аліментам в Україні після з`ясування вcіх проблемних питань стосовно аліментного взносу у Федеративній Республіці Німеччині, що потребували особистої участі позивачки.

27.03.2025 позивач через третю особу сплатила борг по виконавчому провадженню № 66182589 з виконання виконавчого листа № 308/11047/20; виданого 29.06.2021 у розмірі 77 644, 80 грн. (сімдесят сім тисяч шістсот сорок чотири гривні 00 копійок), що еквівалентно сумі аліментів до червня 2023 року. Відповідач кошти отримав, але продовжив ухилятися від дій про закриття провадження в Україні з підстав неврегулювання питань в Німеччині.

Весь цей час Позивачка демонструвала добру волю та ініціативу: сприяла вирішенню аліментних питань у Німеччині, надала Відповідачу зразок заяви про повернення виконавчого листа в Україні, виконала фінансові зобов`язання в повному обсязі до червня 2023 року в Україні. Втім, Відповідач не вчиняє обіцяних дій, а також відмовляється добровільно припинити стягнення аліментів з листопада 2024 року або списати заборгованість з червня 2023, яка фактично вже отримана у трьохкратній сумі, що перевищує заборгованість.

Станом на 31 травня 2025 року заборгованість згідно виконавчого листа № 308/11047/20 від 29.06.2021 року становить - 70263,00 грн., штраф - 67561,50 грн., виконавчий збір - 13512,30 грн. Загальна сума до сплати - 151336,80 грн.

Станом на червня 2025 року заборгованість зі сплати аліментів в Федеративній Республіці Німеччині становить 9076,00 євро що еквівалентно 432 017,6 грн. за курсом 1 євро = 47,85 грн. станом на червень 2025 року.

З червня 2023 року заборгованість по аліментах на користь дітей одночасно нараховується позивачу у двох юрисдикціях в Україні та у Федеративній Республіці Німеччина. Така ситуація суперечить статті 61 Конституції України, яка забороняє притягнення особи до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення двічі. Таким чином, позивач фактично несе подвійне фінансове навантаження за одне й те саме зобов`язання, що є незаконним і порушує принципи справедливості, правової визначеності та пропорційності. Звільнення Позивача від обов`язку сплати аліментів у межах українського виконавчого провадження, а також списання заборгованості, яка дублює уже виконані зобов`язання, не призведе до порушення якнайкращих інтересів дитини, оскільки дитина вже отримує належне утримання відповідно до законодавства іншої держави, де постійно проживає протягом 3 років. Відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччина, позивачка зобов`язана сплачувати аліменти одразу після офіційного працевлаштування. Водночас Позивачка не ухиляється від виконання цього обов`язку, вона вживає всіх можливих заходів для працевлаштування, аби мати можливість забезпечувати фінансову підтримку дітей згідно з вимогами законодавства.

Вважає, що скасування рішення про стягнення аліментів є необхідним, оскільки один з синів проживає з матір`ю, а інший з батьком, а фінансове забезпечення дітей здійснюється шляхом взаємозарахування витрат, що виключає необхідність примусового стягнення аліментів. У даному випадку, коли кожна дитина проживає з окремим із батьків, це може вважатися зміною сімейного стану, що може бути підставою для перегляду та скасування рішення про стягнення аліментів. Обставина, яка має істотне значення для звільнення позивачки від сплати заборгованості за аліментами, на те, що починаючи з 26.11.2024 року син проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні, а з 01 червня 2023 року з позивачки стягується аліментний взнос у Федеративній Республіці Німеччині, а відповідач весь час з червня 2023 року отримував аліменти.

Вказує, що наявні обґрунтовані підстави для перегляду розміру заборгованості та механізму виконання аліментного зобов`язання, оскільки з моменту ухвалення судового рішення істотно змінилися як матеріальні обставини, так і фактичний порядок участі кожного з батьків в утриманні дітей. Водночас позивачка не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вживає заходів для працевлаштування та перебуває в очікуванні офіційного джерела доходу, що є необхідною умовою для сплати аліментів відповідно до законодавства ФРН. Таким чином, припинення стягнення аліментів в Україні з червня 2023 року у даних правовідносинах є доцільним, правомірним та відповідає принципам справедливості, розумності й добросовісності.

Окрім того, зазначає, що звернення із вимогою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню обумовлено тим, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить такої підстави для закінчення виконавчого провадження як «рішення суду про припинення стягнення аліментів». А тому, у випадку якщо судом не буде розглянуто питання щодо існуючого виконавчого листа, є ймовірність того, що задля реального припинення стягнення аліментів доведеться ініціювати окремий судовий процес щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи факт проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 26 листопада 2024 року та наразі з матірю - позивачкою ОСОБА_1 , приймаючи до уваги те, що обов`язок по сплаті аліментів належить тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайоним судом Закарпатської області на підставі якого провадиться стягнення аліментів з позивачки у виконавчому провадженні ВП №66182589, як виконавчий документ підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2025 року позовну заяву залишено без руху, при цьому 30.06.2025 та 08.07.2025 представник позивача подала заяви про усунення недоліків.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено сторін.

18 липня 2025 року до суду через система «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілової Анни Андріївни про проведення судових засідань в режимі відео конференції.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілової Анни Андріївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у даній справі, задовольнити. Постановлено підготовче судове засідання у цивільній справі та судовий розгляд проводити за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данілової Анни Андріївни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Призначено справу до судового розгляду по суті.

22.10.2025 до суду представник позивача адвокат Данілова А.А. подала через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів, а саме нотаріально посвідченої думки дитини щодо припинення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами №23396/2025 S від 06.10.2025, посвідчена нотаріусом Мартіном Шмідтом з проставленим апостилем та перекладом. До такого додано докази направлення іншим учасникам справи.

В судовому засіданні 18.11.2025 позивач, яка приймала участь в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позові. Крім того зазначила, що з 26 листопада 2024 року її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даний час постійно проживає разом із нею. Крім цього він дистанційно навчається в 10-Г класі ТОВ «ЗАКЛАД ОСВІТИ «УСПІХ» Україні, за яке саме вона оплатила кошти в розмірі 8000, 00 грн. Вважає, що наведене є підставою для припинення стягнення аліментів на дітей. Також вказала, що з червня 2023 року заборгованість по аліментах на користь дітей одночасно нараховується і в Україні та у Федеративній Республіці Німеччина, вона фактично несе подвійне фінансове навантаження за одне й те саме зобов`язання, тому просить звільнити її від сплати заборгованості по сплаті аліментів, яка нарахована у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20. Також враховуючи, що один син проживає з нею, вважає що виконавчий лист підлягає визнанню таким що не підлягає виконанню. Просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Данілова А.А., в судовому засіданні 18.11.2025 в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення та обгрунтування позову надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково наголосила на тому, що з квітня 2024 року, позивачка здобувала освіту, щоб мати змогу виплачувати своїм дітям кошти, купували предмети одягу та підтримувала тісні взаємини з синами, незважаючи на всі складні економічні обставини, що свідчить про бажання і зацікавленість у вихованні дітей, відповідальне ставлення до батьківських обов`язків та щире бажання забезпечити їм належні умови для розвитку і добробуту. З 26 листопада 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 15 річного віку, самостійно визначив, що буде проживати разом з матір`ю. Також вказала, що з 01 червня 2023 року з позивачки стягується аліментний взнос у Федеративній Республіці Німеччині, та нараховується заборгованість по аліментах в Україні, позивач фактично несе подвійне фінансове навантаження за одне й те саме зобов`язання. За наведеного, оскільки ОСОБА_3 постійно проживає разом із позивачкою, це є підставою для її звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, яка нарахована у виконавчому провадженні за виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.06.2021 року № 308/11047/20, та припинення стягнення аліментів з червня 2023 року. Окрім того, зазначила що позивач вела усні переговори із батьком дітей стосовно залишення виконавчого листа в Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) без виконання на підставі того, що в Федеративній Республіці Німеччині відповідач отримує аліменти від позивачки, а старший син проживає з нею. Відповідач усно погоджувався, але фактично ніяких дій стосовно домовленостей не вчиняв. Враховуючи що обов`язок по сплаті аліментів належить тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на підставі якого провадиться стягнення аліментів з позивачки у виконавчому провадженні ВП №66182589, як виконавчий документ підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 27.11.2025 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на його номер телефону вказаний у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення даного судового засідання та відзиву не подавав.

Крім того слід зазначити, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та повістки, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа - ВДВС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання 27.11.2025 не забезпечила повторно участі повноважного представника, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, при цьому про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення чи розгляд справи за їх відсутності, пояснень не подавали.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За наведеного, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши вступне слово, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Щодо вимоги про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Позовне провадження - це вид провадження у цивільному процесі, у якому розглядається спір про право цивільне, тобто спір, який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Наявність спору про право цивільне визначає і іншу характерну рису цього провадження - участь у ньому двох сторін - позивача та відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій серед іншого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як встановлено із матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/11047/20 від 23 квітня 2021 року позовну заяву задоволено частково. Вирішено визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_2 .

Судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2019 у справі № 308/8780/19 про стягнення з ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний помер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у частці 1/3 від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами в сумі 15676,03 грн., яка нарахована в період з 01 квітня 2020 року по 09 жовтня 2020 року, що стягувалась з нього по виконавчому провадженню № 60741220 згідно з судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2019 у справі № 308/8780/19.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовити.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 66182589 від 23.07.2021 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івано-Франківськ) Керечанин Богданою Степанівною, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №308/11047/20 виданий 29.06.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, ОСОБА_1 являється боржником у виконавчому провадженні ВП № 66182589, яке відкрите на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/11047/20 від 23 квітня 2021 року

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1 ст.431 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За приписами ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за наслідками розгляду якої постановляє ухвалу. До розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Таким чином, порядок визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню визначений Розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», та передбачає звернення до суду, який видав виконавчий документ за заявою стягувача або боржника.

У даному випадку, позивач ОСОБА_1 , як боржник у виконавчому провадженні має право звернутися до суду у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а не у порядку позовного провадження, оскільки відповідні вимоги позивача про визнання виконавчого документа таким що не підлягає виконанню мають розглядатись в межах вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільній справі № 308/11047/20, за заявою боржника.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведеного суд приходить до висновку, що позовна заява в частині позовних вимог про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню підлягає закриттю, а ОСОБА_1 , як боржник у виконавчому провадженні має право звернутися до суду у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України.

На виконання вимог ч. 5 ст.186 ЦПК України роз`яснити позивачу про право на звернення до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із відповідною заявою про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

Суд також роз`яснює сторонам наслідки закриття провадження у справі, які передбачені ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 200, 255, 256, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині позовних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - закрити.

Роз`яснити сторонам положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України про те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03.12.2025.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило