ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 610/3044/24

провадження № 22-ц/818/4397/25

провадження № 22-ц/818/4398/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря: Шнайдер Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Національна академія аграрних наук України, Фонд державного майна України, Державне підприємство Дослідне господарство Аграрне Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України, Савинська селищна військова адміністрація Ізюмського району Харківської області про усунення перешкод у користування земельними ділянками шляхом скасування розпоряджень, визнання недійсними договору оренди та додаткових угод, скасування реєстрації та зобов`язання повернути земельні ділянки, -

за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія Григоровича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 05 червня 2025 року та додаткове рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 червня 2025 року, постановлене суддею Феленком Ю.А.

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Ізюмська окружна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звенулась до суду із позовом, в якому просила усунути перешкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у користуванні та розпорядженні земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:0028, площею 32,4397 га, :02:000:0029, площею 32,44 га, :02:000:0030 площею 32,4412 га, розташованими за межами населених пунктів на території Веселівського старостинського округу Савинської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, шляхом:

?визнання незаконним та скасування розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації від 02.11.2004 № 377 "Про припинення права постійного користування ДГ "Червоний Жовтень" інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва УААН земельними ділянками";

?визнання незаконним та скасування розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації від 18.03.2005 № 131 "Про передачу громадянам земельних ділянок в оренду";

?визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005, укладеного Балаклійською районною державною адміністрацією з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з іншої сторони, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 97,3209 га, розташованої за межами населених пунктів та території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області (наразі Веселівського старостинського округу Савинської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області);

?визнання недійсною додаткової угоди № 1, укладеної Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, Балаклійською районною державною адміністрацією з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої сторони, до договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005;

?визнання недійсною додаткової угоди № 2, укладеної Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, Балаклійською районною державною адміністрацією з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої сторони, до договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005;

?визнання недійсною додаткової угоди № 3, укладеної Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, Балаклійською районною державною адміністрацією з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої сторони, до договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005;

?скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (номер запису про інше речове право 12862669 від 24.12.2015);

?скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (номер запису про інше речове право 12840124 від 25.12.2015);

?скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (номер запису про інше речове право 12861579 від 24.12.2015);

?зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернути земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 32,4397 га, з кадастровим номером :02:000:0028, розташовану за межами населених пунктів на території Веселівського старостинського округу Савинської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області;

?зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернути земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 32,44 га, з кадастровим номером :02:000:0029, розташовану за межами населених пунктів на території Веселівського старостинського округу Савинської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області;

?зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернути земельну ділянку з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 32,4412 га, з кадастровим номером :02:000:0030, розташовану за межами населених пунктів на території Веселівського старостинського округу Савинської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23 червня 2025 року заяву задоволено. Стягнуто з Ізюмської окружної прокуратури Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000 гривень 00 копійок.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, заступник керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка А.Г. в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також просить скасувати додаткове рішення суду, у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що укладені між Балаклійською РДА (у подальшому ГУ Держгеокадастру у Харківській області) - та відповідачами договори оренди землі підлягають визнанню недійсними, оскільки вони укладені з порушенням вимог ст. ст. 6, 20, 122, 149, 150 ЗК України, адже спірні земельні ділянки є особливо цінними землями та не можуть передаватися у власність або користування приватним особам без вилучення з постійного користування ДП «ДГ «Аграрне» у встановленому законом порядку. Перебування ж у користуванні приватних осіб земельних ділянок, які є обмежено оборотоздатним об`єктом цивільних прав та в силу вимог закону не можуть використовуватись для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позбавляє Український народ загалом правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної форми власності. Таким чином, визнання незаконними та скасування розпоряджень Балаклійської РДА № 377 від 02.11.2004 та № 131 від 18.03.2005 є ефективним, належним та правомірним способом захисту порушеного права держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо їх дійсного власника та цільового призначення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Радченко Є.М. просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що право власності на земельні ділянки :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 зареєстровано 25.12.2015. Власником зазначених земельних ділянок є держава Україна в особі ГУ Держгеокадастру. Разом з цим, 25.12.2015 зареєстровано право оренди, строкове платне користування вказаних земельних ділянок, на підставі договору оренди від 21.04.2005, укладеного між ГУ Держгекадастру у Харківській області і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Предметом спору в цій справі є, зокрема визнання незаконним та скасування розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації від 18.03.2005 № 131 " Про передачу громадянам земельних ділянок в оренду". Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту в цій частині є неефективним, оскільки задоволення вказаної вимоги про визнання розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації від 18.03.2005 № 131, яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію внаслідок виконання, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним зазначеним майном, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту. Як було встановлено судом, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 правомірно, за встановленою чинним законодавством процедурою, отримали в оренду спірні земельні ділянки та правомірно, протягом тривалого часу використовували їх за цільовим призначенням, не порушуючи прав та інтересів держави і інших громадян. Враховуючи добросовісність дій ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які законним шляхом набули право користування спірними земельними ділянками на підставі розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 18.03.2005 № 131, останні є добросовісними набувачами, оскільки в діях спочатку Балаклійської районної державної адміністрації, а в подальшому ГУ Держгеокадастру була воля на передачу в оренду спірних земельних ділянок.

Постановляючи додаткове рішення суду, вирішуючи питання щодо судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що враховуючи заперечення прокурора щодо стягнення цих витрат, а також характер виконаної адвокатом роботи, необхідність здійснення адвокатам робіт, зазначених у детальному описі, їх обсяг, складність та значимість таких дій у справі, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить висновку, що понесені відповідачем витрати на послуги адвоката за складання заяв про ознайомлення з матеріалами судової справи вартістю 2 000 грн, про відкладення розгляду справи вартістю 2 000 грн, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції вартістю 2 000 грн не підлягають стягненню з позивача, оскільки є технічними та не відносяться до категорії процесуальних документів. Фактично вказані заяви були подані виключно за ініціативою самого представника відповідача та не були пов`язані з особливостями справи чи її судовим розглядом. Таким чином стягненню підлягають витрати у сумі 32000,00 грн.

Судова колегія не повністю погоджується з такими висновками суде першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення Балаклійської районної державної адміністрації № 249 від 04.10.2002 ДГ "Червоний Жовтень" видано державний акт на право постійного користування землею № І-ХР 001201 від 24.10.2002, відповідно до якого передано у постійне користування цій установі земельну ділянку для ведення дослідних та навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, ведення сільського господарства, загальною площею 10 550,6801 га, розташовану на території Ізюмського (кол. Балаклійського) району Харківської області (т. 1, а.с. 34-38).

08.09.2004 ДГ "Червоний Жовтень" звернулося до голови Балаклійської районної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на вилучення з постійного користування земель, які належать ДГ "Червоний Жовтень" на відділенні № 3 поле № 3 в кількості 99 га (т. 1, а.с. 29). Зазначене клопотання було погоджено директором ДГ "Червоний Жовтень" та головою Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області та надано схему викопіровки вказаної земельної ділянки (т. 1, а.с. 29-32).

У подальшому ДГ "Червоний Жовтень" збільшено розмір земельної ділянки до 101,7 га (т. 1, а.с. 32).

З розпорядження Балаклійської районної адміністрації Харківської області від 02.11.2004 № 377 встановлено, що на підставі клопотання ДГ "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України" про добровільну відмову від права постійного користування земельними ділянками, розташованими за межами населеного пункту на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, які були надані у постійне користування на підставі розпорядження голови РДА від 04.10.2002 № 249 було припинено право постійного користування ДГ "Червоний Жовтень" вказаними земельними ділянками загальною площею 101,7 га та включено ці земельні ділянки до складу земель запасу Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області (т. 1, а.с. 28).

Відповідно до Постанови Президії НААН України від 30.11.2016 (протокол № 21) найменування Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" змінено на Державне підприємство "Дослідне господарство "Аграрне" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (т. 1, а.с. 42).

З інформації, отриманої на запити Ізюмської окружної прокуратури убачається, що Національною академією аграрних наук України, Секретаріатом Кабінету Міністрів України, Верховною Радою України рішення про вилучення із постійного користування ДГ "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України земельних ділянок не приймалися (т. 1, а.с. 39, 47 зворот, 49).

За розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 18.03.2005 № 131 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам на передачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель запасу, розташованих за межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області; передано громадянам за списком, згідно з додатком, в оренду, терміном на 49 років, земельні ділянки, загальною площею 97,3209 га, розташовані за межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель запасу (а.с. 49 зворот).

21.04.2005 між Балаклійською районною державною адміністрацією (орендодавець) та громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (орендарі) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавцем було передано орендарям у строкове платне користування на 49 років земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу, які розташовані за межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, загальною площею 97,3209 га, у тому числі рілля 97,3209 га. Грошова нормативна оцінка земельних ділянок становить 1 043 019,91 грн (т. 1, а.с. 50).

Президія Української академії аграрних наук своєю постановою від 14.09.2006 (протокол № 14) надала згоду на вилучення із землекористування ДГ "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України земельних ділянок загальною площею 165,9 га (рілля), у тому числі с. Нурове Балаклійського району Харківської області 101,7 га, с. Веселе Балаклійського району Харківської області 42,0 га, с. Крючки Балаклійського району харківської області 22,2 га і передачу їх Веселівській сільській раді Балаклійського району Харківської області для надання під особисті селянські господарства та городництво (т. 1, а.с. 45).

25.08.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області з однієї сторони і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 01 від 21.04.2005. На підставі вказаної додаткової угоди внесено зміни у зміст договору оренди, зокрема, абзаци перший та четвертий розділу "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, якими визначено, що в оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,3209 га, у тому числі земельна ділянка площею 32,4412 га з кадастровим номером :02:000:0030. Визначено нормативно грошову оцінку вказано земельної ділянки 989 977,05 грн (а.с. 52).

25.08.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області з однієї сторони і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 01 від 21.04.2005. На підставі вказаної додаткової угоди внесено зміни у зміст договору оренди, зокрема, абзаци перший та четвертий розділу "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, якими визначено, що в оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,3209 га, у тому числі земельна ділянка площею 32,4400 га з кадастровим номером :02:000:0029. Визначено нормативно грошову оцінку вказано земельної ділянки 989940,43 грн (а.с. 52 зворот).

25.08.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області з однієї сторони і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 01 від 21.04.2005. На підставі вказаної додаткової угоди внесено зміни у зміст договору оренди, зокрема, абзаци перший та четвертий розділу "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, якими визначено, що в оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,3209 га, у тому числі земельна ділянка площею 32,4397 га з кадастровим номером :02:000:0028. Визначено нормативно грошову оцінку вказано земельної ділянки 989 931,28 грн (а.с. 53 зворот).

Право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 зареєстровано 24.12.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Інше речове право (право оренди) на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 24.12.2015 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 25-26).

Як убачається з відповіді ТОВ "ПЕРСПЕКТИВА СЛОБОЖАНЩИНИ" від 08.02.2024 вих. № 026, згідно схеми розташування земельних ділянок можна зробити висновок, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 розташовані в межах Державного акту на право постійного користування № І-ХР 001201 від 24.10.2002, що підтверджено також схемою розташування земельних ділянок (т. 1 а.с. 61 зворот, 62).

12.08.2024 керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області надіслав лист за № 58-2969 вих-24 до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, яким повідомив останнього про наявність обставин для визнання незаконним та скасування розпоряджень Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 02.11.2004 № 377 та від 18.03.2005 № 131, а також зазначив, що перебування обмеженооборотних земельних ділянок у користування громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі договору, у якому орендодавцем виступає ГУ Держгеокадастру у Харківській області, не може відповідати інтересам та волі держави. Органом який у даному випадку уповноважений захищати інтереси держави є ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Разом з цим, керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області просив повідомити, чи вживатимуться ГУ Держгеокадастру у Харківській області заходи спрямовані на повернення вищезазначених земельних ділянок у відання держави, а також зазначив, що у разі незвернення ГУ Держгеокадастру у Харківській області з відповідним позовом до суду, прокурором на підставі положень ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" буде використано право на представництво інтересів держави в суді (т 1, а.с. 69 зворот).

Листом від 14.08.2024 за № 6514-24 начальник ГУ Держгеокадастру у Харківській області повідомив Ізюмську окружну прокуратуру, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області не було відомо про факти незаконного вилучення з постійного користування земель НААН України та в подальшому надання останніх громадянам в оренду з цільовим призначенням, що суперечить завданням та цілям НААН України. Разом з цим зазначив, що в умовах обмеженого бюджетного фінансування у ГУ Держгеокадастру відсутня можливість вжиття заходів представницького характеру. Водночас ГУ Держгеокадастру у Харківській області не заперечує проти наміру прокуратури вжити заходи представницького характеру інтересів держави в суді (т. 1, а.с. 70).

За доводами прокурора, спірні земельні ділянки належать до особливо цінних земель; вони були вилучені з постійного користування ДП "ДГ "Червоний Жовтень"," з порушенням вимог закону, оскільки дослідне господарство як землекористувач та Президія НААНУ не відмовлялись від земельної ділянки площею 97,3209 га у Харківській області, а також НААН України рішення про вилучення земельних ділянок державної власності, які перебували у постійному користуванні дослідного господарства ДП "ДГ "Червоний Жовтень"," не приймав; водночас Верховною Радою України питання погодження добровільної відмови або вилучення земельних ділянок державної форми власності, які перебували у постійному користуванні ДП "ДГ "Червоний Жовтень" теж не розглядалося, рішення з цього питання не приймалося.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положеннями частин 1, 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтовано прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Конституції України, ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами статей 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 92 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 93 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою не більше 5 років та довгостроковою не більше 50 років.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, зокрема, за рішенням органів виконавчої влади, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч. 2 ст. 125, ч. 2, ст. 126 ЗК України).

Статтею 141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема це добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 142 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок добровільної відмови від права власності або права постійного користування земельною ділянкою

Так, відповідно до частин 3, 4 статті 142 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Згідно із положеннями статті 149 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до особливо цінних земель відносяться: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерновобуроземні глибокі і середньоглибокі; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму; дернові глибокі ґрунти Закарпаття; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідного фонду; землі історико-культурного призначення. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Перелік способів захисту земельних прав, викладений у частині третій статті 152 ЗК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним зазначеною частиною, або ж іншим способом, який передбачений законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу (ч. 2 ст. 391 ЦК України)

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовом, прокурор вказує, що Дослідне господарство "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН (далі ДГ "Червоний Жовтень"), правонаступником якого є ДП "ДГ Аграрне", на підставі рішення Балаклійської районної державної адміністрації № 249 від 04.10.2002 видано державний акт на право постійного користування землею № І-ХР 001201 від 24.10.2002 (далі Державний акт), відповідно до якого передано у постійне користування цій установі земельну ділянку для ведення дослідних та навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, ведення сільського господарства, загальною площею 10 550,6801 га, розташовану на території Балаклійського району Харківської області (наразі Ізюмського району Харківської області). Відповідно до Постанови Президії НААН України від 30.11.2016 (протокол № 21) найменування ДГ "Червоний Жовтень" змінено на ДП "ДГ "Аграрне" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України. ДП "ДГ Аграрне" є правонаступником в частині землі, майна, майнових та немайнових прав і зобов`язань ДГ "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України (абз. 7 п. 1.4 Статуту ДП "ДГ Аграрне"). Вивченням наявних матеріалів встановлено, що частина земельних ділянок, яка відповідно до державного акту № І-ХР 001201 від 24.10.2002 перебувала у постійному користуванні ДП "ДГ Аграрне", всупереч вимогам закону за розпорядженнями голови Балаклійської РДА № 464 від 14.09.2005, № 512 від 17.10.2005, № 627 від 30.11.2005, № 696 від 23.12.2005 та № 377 від 02.11.2007 вилучена з постійного користування ДП "ДГ Аграрне" і в подальшому передана в оренду приватним особам.

Відповідно до Постанови Президії НААН України від 30.11.2016 (протокол № 21) найменування Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний Жовтень» Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України змінено на Державне підприємство «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України. ДП «ДГ Аграрне» є правонаступником в частині землі, майна, майнових та немайнових прав і зобов`язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний Жовтень» Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва НААН України (абз. 7 п. 1.4 Статуту ДП «ДГ Аграрне»).

Частина земельних ділянок, яка відповідно до державного акту № І-ХР 001201 від 24.10.2002 перебувала у постійному користуванні ДП ДГ «Червоний Жовтень» правонаступником є ДП «ДГ Аграрне» всупереч вимогам закону вилучена з постійного користування без згоди НААН України, і в подальшому передана в оренду приватним особам.

Так, відповідно до відомостей з Державного акту, протягом 2005-2007 років розпорядженнями голови Балаклійської РДА № 464 від 14.09.2005, № 512 від 17.10.2005, № 627 від 30.11.2005, № 696 від 23.12.2005 та № 377 від 02.11.2007 вилучено з постійного користування державного підприємства земельні ділянки загальною площею 165,9 га.

Так 08.09.2004 ДГ "Червоний Жовтень" звернулося до голови Балаклійської районної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на вилучення з постійного користування земель, які належать ДГ "Червоний Жовтень" на відділенні № 3 поле № 3 в кількості 99 га (т. 1, а.с. 29).

Зазначене клопотання було погоджено директором ДГ "Червоний Жовтень" та головою Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області та надано схему викопіровки вказаної земельної ділянки (т. 1, а.с. 29-32).

У подальшому ДГ "Червоний Жовтень" збільшено розмір земельної ділянки до 101,7 га (т. 1, а.с. 32). З розпорядження Балаклійської районної адміністрації Харківської області від 02.11.2004 № 377 встановлено, що на підставі клопотання ДГ "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України" про добровільну відмову від права постійного користування земельними ділянками, розташованими за межами населеного пункту на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, які були надані у постійне користування на підставі розпорядження голови РДА від 04.10.2002 № 249 було припинено право постійного користування ДГ "Червоний Жовтень" вказаними земельними ділянками загальною площею 101,7 га та включено ці земельні ділянки до складу земель запасу Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області (т. 1, а.с. 28).

З інформації, отриманої на запити Ізюмської окружної прокуратури убачається, що Національною академією аграрних наук України, Секретаріатом Кабінету Міністрів України, Верховною Радою України рішення про вилучення із постійного користування ДГ "Червоний Жовтень" Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України земельних ділянок не приймалися (т. 1, а.с. 39, 47 зворот, 49).

Відповідно до положень ст. 14 Конституції України, ст. 373 ЦК України та ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 22 ЗК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме на момент видачі державного акту) передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення передаються у користування сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

Законодавцем передбачено надання науково-дослідним установам земельних ділянок для забезпечення наукової діяльності, водночас виданим ДГ "Червоний Жовтень" (правонаступником якого є ДП «ДГ «Аграрне») державним актом передано у постійне користування землі саме для ведення дослідних та навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, ведення сільського господарства.

Так, правовий статус земель, закріплених за науково-дослідними установами регулюється положеннями Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» (далі Закон), статуту НААН України та статуту ДП «ДГ «Аграрне».

З положень ст. 1 Закону вбачається, що зокрема, галузеві академії наук засновані на державній власності та є державними науковими організаціями України, які здійснюють фундаментальні дослідження, організовують, проводять та координують прикладні дослідження у відповідних галузях науки.

Статтею 2 Закону визначено, що майновий комплекс галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи, які закріплені за ними державою, у тому числі, в безстрокове користування.

Згідно зі ст. 4 Закону України національні галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об`єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством. Об`єкти майнового комплексу національних галузевих академій наук використовуються відповідно до законодавства України, а також статутів національних галузевих академій наук і статутів організацій, що віднесені до їх відання. Національні галузеві академії наук та організації, що віднесені до їх відання, мають право використовувати належне їм майно відповідно до цілей їх утворення.

Вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України (ст. 5 Закону).

Відповідно до постанови Президії Верховної ради Української PCP від 29.07.1991 № 1370-ХІІ «Про статус Української академії агарних наук» за Українською академією аграрних наук (перейменовано в Національну академію аграрних наук України Указом Президента України від 06.01.2010 № 8/2010) було закріплено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходиться в розпорядженні установ

Згідно з п. п. 1, 5 статуту УААН України, затвердженого постановою Кабінету Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.07.2025 11 Міністрів України від 13.08.1999 № 1488 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме на момент видачі державного акту та вилучення земель з постійного користування), Академія є державною науковою організацією, заснована на державній власності яка здійснює наукові дослідження з проблем агропромислового комплексу України та фінансується з Державного бюджету. Академія відповідно до законодавства та цього Статуту користується основними фондами, переданими їй державою у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності, обіговими коштами, а також земельними ділянками, що передаються їй у постійне користування (п. 4 Статуту).

Пунктом 7 Статуту передбачено що основним завданням Академії є наукове забезпечення розвитку галузей агропромислового комплексу.

Дослідні господарства та дослідні підприємства є експериментально-виробничою базою для проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, пропаганди досягнень науки і техніки та впровадження їх у виробництво (п. 60 Статуту).

Пунктом 44 Статуту передбачено, що Президія Академії, зокрема, розглядає питання про надання згоди на вилучення земель, закріплених за науковими установами, підприємствами та організаціями Академії. Використання земельних ділянок та майна, переданих державою у безстрокове безоплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України і цього Статуту. Порядок володіння та користування земельними ділянками і майном та питання, пов`язані з вилученням землі, погоджуються виключно президією Академії. Земля, що перебуває в користуванні установ Академії, не може бути передана в приватну власність та для формування земель запасу місцевих органів самоврядування, на ній не можуть створюватися кооперативні, селянські (фермерські) господарства (п.п. 75, 77 Статуту).

Відповідно до Статуту Національної академії аграрних наук України, затвердженого Загальними зборами НААН 15-23 квітня 2021 року, НААН є правонаступницею Української академії аграрних наук, яка заснована постановою Ради Міністрів УРСР від 22.09.1990 № 279.

Академія є державною науковою організацією, заснованою на державній власності, яка здійснює наукові дослідження з проблем агропромислового комплексу України. Академія є самоврядною організацією, яка самостійно визначає тематику досліджень, свою структуру, вирішує науковоорганізаційні, господарські, кадрові питання, здійснює міжнародні наукові зв`язки. Академія відповідно до законодавства та цього Статуту користується основними фондами, переданими їй державою у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності, обіговими коштами, а також земельними ділянками, що передаються їй у постійне користування. (пункти 1, 3, 4 Статуту Академії).

Постійно діючим органом управління Академії є президія Академії, склад якої обирається в порядку, передбаченомуцим Статутом (п. 11 Статуту Академії).

Пунктом 60 Статуту Академії передбачено, що дослідні господарства та інші організації є експериментально-виробничою базою для проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, пропаганди досягнень науки і техніки та впровадження їх у виробництво.

Крім того, зазначені підприємства та організації забезпечують сільськогосподарське виробництво елітним та репродуктивним насінням, садивним матеріалом, племінною продукцією.

Президія Академії розглядає питання про надання згоди на вилучення земель, закріплених за науковими установами, підприємствами та організаціями Академії (абз. 11 п. 44 Статуту Академії).

Відповідно до п. 56 Статуту Академії дослідні господарства та інші організації є експериментально-виробничою базою для проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, пропаганди досягнень науки і техніки та впровадження їх у виробництво. Крім того, зазначені підприємства та організації забезпечують сільськогосподарське виробництво елітним та репродуктивним насінням, садивним матеріалом, племінною продукцією.

Згідно з п. 73 Статуту Академії, вилучення земельних ділянок Академії може здійснюватися лише за згодою президії Академії відповідно до Земельного кодексу України. Земельні ділянки, віднесені до особливо цінних земель, які знаходяться в постійному користуванні установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні Академії, вилученню не підлягають, крім випадків, передбачених земельним законодавством.

Пунктом 75 Статуту Академії передбачено, що використання земельних ділянок та майна, переданих державою у безстрокове безоплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України і цього Статуту.

Порядок володіння та користування земельними ділянками і майном та питання, пов`язані з вилученням землі, погоджуються виключно президією Академії.

Згідно з п. 77 Статуту Академії земля, що перебуває в користуванні установ Академії, не може бути передана в приватну власність та для формування земель запасу місцевих органів самоврядування, на ній не можуть створюватися кооперативні, селянські (фермерські) господарства.

Так, відповідно до ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерновобуроземні глибокі і середньоглибокі; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму; дернові глибокі ґрунти Закарпаття; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідно фонду; землі історико-культурного призначення. За змістом вказаної статті віднесення земель до особливо цінних відбувається на підставі як їх природних якостей, так і з урахуванням особливостей використання останніх для певних соціально значимих потреб.

До особливо цінних земель відносяться землі з різним цільовим призначенням, однак з урахуванням фізичних властивостей останніх, їх природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, законодавством встановлюється особливий порядок їх охорони та припинення прав на них.

Згідно з інформацією, наданою Секретаріатом Кабінету Міністрів України (лист від 17.02.2022 № 4854/0/2-22) рішень про вилучення із постійного користування ДП ДГ «Червоний Жовтень» Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва УААН (на даний час ДП «ДГ «Аграрне» Інституту рослинництва Національної академії аграрних наук) земельних ділянок Кабінетом Міністрів України не приймалося.

Разом з цим, за інформацією Комітету Верховної Ради України з питань аграрної та земельної політики (лист 04-11/13-2023/259023 від 23.11.2023) матеріали стосовно необхідності припинення права постійного користування ДП «ДГ «Аграрне» Інституту рослинництва НААН» земельними ділянками (або їх частинами) з підстав добровільної відмови від користування або шляхом примусового вилучення до Верховної Ради України не надходили, рішення щодо вилучення земельних ділянок та припинення права постійного користування Верховною Радою України не приймалися.

Враховуючи наведені норми законодавства, припинення права постійного землекористування ДП «ДГ «Аграрне» може бути здійснено лише власником земельної ділянки, у даному випадку його уповноваженим органом, і за дотримання вимог закону, що передує такому припиненню.

Аналогічний правовий висновок викладено у п. 36 постанови Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 915/1164/21.

Таким чином Балаклійська районна державна адміністрація за відсутності згоди НААН України не мала підстав для вилучення з постійного користування ДП ДГ «Червоний Жовтень» спірних земельних ділянок як особливо цінних земель та передачі їх в оренду фізичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Звертаючись із позовом у цій справі, прокурор зазначав про фактичну неможливість володіння відповідачами спірними земельними ділянками, цивільний оборот яких є і був обмежений законодавчо, та наголошував на необхідності повернення цього майна у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру на підставі статті 391 Цивільного кодексу України (за правилами негаторного позову).

За розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 18.03.2005 № 131 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам на передачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель запасу, розташованих за межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області; передано громадянам за списком, згідно з додатком, в оренду, терміном на 49 років, земельні ділянки, загальною площею 97,3209 га, розташовані за межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель запасу (а.с. 49 зворот).

21.04.2005 між Балаклійською районною державною адміністрацією (орендодавець) та громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (орендарі) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавцем було передано орендарям у строкове платне користування на 49 років земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу, які розташовані за межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, загальною площею 97,3209 га, у тому числі рілля 97,3209 га. Грошова нормативна оцінка земельних ділянок становить 1 043 019,91 грн (т. 1, а.с. 50).

25.08.2015 між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області з однієї сторони і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 01 від 21.04.2005.

На підставі вказаної додаткової угоди внесено зміни у зміст договору оренди, зокрема, абзаци перший та четвертий розділу "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, якими визначено, що в оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,3209 га, у тому числі земельна ділянка площею 32,4412 га з кадастровим номером :02:000:0030. Визначено нормативно грошову оцінку вказано земельної ділянки 989 977,05 грн (а.с. 52).

25.08.2015 між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області з однієї сторони і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 01 від 21.04.2005.

На підставі вказаної додаткової угоди внесено зміни у зміст договору оренди, зокрема, абзаци перший та четвертий розділу "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, якими визначено, що в оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,3209 га, у тому числі земельна ділянка площею 32,4400 га з кадастровим номером :02:000:0029. Визначено нормативно грошову оцінку вказано земельної ділянки 989 940,43 грн (а.с. 52 зворот).

25.08.2015 між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області з однієї сторони і громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 01 від 21.04.2005. На підставі вказаної додаткової угоди внесено зміни у зміст договору оренди, зокрема, абзаци перший та четвертий розділу "Об`єкт оренди" викладено у новій редакції, якими визначено, що в оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,3209 га, у тому числі земельна ділянка площею 32,4397 га з кадастровим номером :02:000:0028. Визначено нормативно грошову оцінку вказано земельної ділянки 989 931,28 грн (а.с. 53 зворот).

Право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 зареєстровано 24.12.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за державою в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Інше речове право (право оренди) на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 24.12.2015 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 25-26).

Як убачається з відповіді ТОВ "ПЕРСПЕКТИВА СЛОБОЖАНЩИНИ" від 08.02.2024 вих. № 026, згідно схеми розташування земельних ділянок можна зробити висновок, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029, :02:000:0030 розташовані в межах Державного акту на право постійного користування № І-ХР 001201 від 24.10.2002, що підтверджено також схемою розташування земельних ділянок (т. 1 а.с. 61 зворот, 62).

Таким чином, оскільки порушення права власності держави у вигляді фізичного зайняття обмежено оборотоздатних земель та оформлення речових прав на них, в даному випадку, не пов`язане з позбавленням володіння, то на такі землі і на даний час розповсюджується правовий режим земель, що перебувають у постійному користуванні установ НААН України, в тому числі, і правовий режим, визначений чинною редакцією статуту ДП ДГ «Аграрне».

Оскільки, спірні земельні ділянки вилучені з постійного користування ДП ДГ «Червоний Жовтень» правонаступником якого є ДП ДГ "Аграрне" із порушенням встановленого законом порядку, а саме без погодження НААН України, внаслідок чого особливо цінні землі, надані для проведення науково-дослідної діяльності, вибули із державної власності та постійного користування дослідного господарства НААН України, що є порушенням вимог ст. ст. 6, 84, 122, 141, ст. 149, ст. 150 ЗК України, ст. ст. 2, 4, 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», вищенаведених положень статутів НААН України та ДП «ДГ «Аграрне».

Вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, предмет якого становить вимога власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Відповідні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справах № 911/3311/17, № 911/3574/17, 911/3897/17 та від 03.09.2020 у справі № 911/3449/17

Оскільки земельні ділянки вибули із володіння ДП ДГ «Аграрне» та не могли передаватись ані в комунальну, ані в приватну власність за відсутності волевиявлення уповноваженого органу, то такі земельні ділянки підлягають поверненню у володіння держави.

Оскільки права держави порушено та земельна ділянка розміром 97,3209 га була розділена на три земельні ділянки: земельна ділянка площею 32,4412 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0030, земельна ділянка площею 32,4400 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0029, земельна ділянка площею 32,4397 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0028. Право державної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0028, :02:000:0029 та :02:000:0030 судова колегія вважає за необхідне зобов`язати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зазначені вище земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнання незаконним та скасування розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації, визнання недійсними договорів оренди та додаткових угод до них не є ефективним способом захисту права.

А задоволення вимог про повернення земельних ділянок призведе до поновлення прав держави.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновків суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги завищений розмір витрат на правничу допомогу, судова колегія зазначає наступне.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами другими статей 137, 141 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини другої статті 2 ЦК України одним із учасників цивільних відносин є держава Україна. Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). За змістом статті 173 ЦК України, яка має назву «Представники держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад», у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави за спеціальними дорученнями можуть виступати органи державної влади.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Радченко Є.М. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 04/11 від 04.11.2024 року.

Відповідачу ОСОБА_1 були надані юридичні послуги адвокатом Радченком Є.В., вартість яких складає 42 000 грн з детальним описом наданих послуг, а саме:

1) складання та направлення до Балаклійського районного суду Харківської області 04.11.2024 заяви про ознайомлення з матеріалами судової справи № 610/3044/24 2 000 грн,

2) здійснення 08.11.2024 аналізу обставин спірних правовідносин у справі № 610/3044/24 (ознайомлення з документами, підготовка правової позиції по справі, аналіз судової практики) 4 000 грн, витрачено часу 2 години;

3) складання та направлення до Балаклійського районного суду Харківської області 15.11.2024 клопотання про відкладення розгляду справи № 610/3044/24 з додатками 2 000 грн;

4) складання та направлення до Балаклійського районного суду Харківської області 18.11.2024 заяви про застосування строку позовної давності у справі № 610/3044/24 4 000 грн;

5) складання та направлення до Балаклійського районного суду Харківської області 18.11.2024 відзиву на позовну заяву у справі № 610/3044/24 8 000 грн;

6) участі у судових засіданнях 18.12.2024, 23.01.2025, 24.02.2025, 14.04.2025, 05.06.2025 та забезпечення представництва інтересів клієнта у Балаклійському районному суді Харківської області у справі № 610/3044/24 20 000 грн;

7) складання та направлення до Балаклійського районного суду Харківської області 28.05.2024 клопотання про проведення судового засідання 05.06.2025 в режимі відеоконференції у справі № 610/3044/24 2 000 грн.

Аналізуючи матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що витрати відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу за надання адвокатом Радченком Є.В. юридичних послуг на підставі договору від 04.11.2024, а саме: аналізу обставин спірних правовідносин у справі (ознайомлення з документами, підготовка правової позиції по справі, аналіз судової практики), на які витрачено 2 години часу, у розмірі 4 000 грн; складання та направлення до суду відзиву на позовну заяву у розмірі 8 000 грн; участі у судових засіданнях 18.12.2024, 23.01.2025, 24.02.2025, 14.04.2025, 05.06.2025 та забезпечення представництва інтересів клієнта у Балаклійському районному суді Харківської області 20 000 грн, є фактично понесеними, а тому наявні підстави для їх відшкодування.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн з урахуванням фактичних обставин справи та часткового задоволення позову.

У зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія Григоровича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 05 червня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області наступні земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

земельну ділянку площею 32,4397 га, з кадастровим номером :02:000:0028,

земельну ділянку площею 32,44 га, з кадастровим номером :02:000:0029;

земельну ділянку площею 32,4412 га, з кадастровим номером :02:000:0030;

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Додаткове рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 червня 2025 року змінити.

Стягнути з Ізюмської окружної прокуратури Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 15987,84 грн. по 7993, 92 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

Ю.М. Мальований

Повний текст постанови складено 15.12.2025