Справа № 635/9725/25
Провадження № 2/635/6622/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Омельник М.М.,

при секретарі судового засідання Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 твердій грошовій сумі в розмірі 3196 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 січня 2008 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєструвала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, що зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова Харківського міськрайонного управління юстиції, про що складено актовий запис № 9, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 січня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею. Шлюб між нею та відповідачем не розірваний. Фактично вони як чоловік та жінка не проживають з 15 січня 2025 року, не ведуть сумісного господарства, не підтримують нормальні шлюбні відносини. З 10 вересня 2025 року відповідач перестав допомагати їй утримувати спільну неповнолітню дитину. Відповідач має регулярний дохід, оскільки працює без офіційної реєстрації. Тому позивач вважає, що аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, має нерухоме майно, транспортний засіб, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання нашої неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги спільній дитині та ухиляється від обов`язку утримувати її до досягнення ним повноліття, позивач вимушена звернутися в суд з цією позовною заявою.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, прохала їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі також зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1,2, 3 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого 21 січня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 45. Батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі у розмірі 3196 гривень. В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного, регулярного доходу.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що сторони мешкають в його будинку, він сплачує всі комунальні послуги і забезпечує сина ОСОБА_3 всіма його потребами: їжею, одягом, теплом і різними його хобі. Також зазначає, що він є інвалідом 3 групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 .

Щодо доводів відповідача про надання ним допомоги в добровільному порядку, судом не приймаються, оскільки стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків, з ким проживають малолітні діти, передбаченим Сімейним Кодексом України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку.

Враховуючи надані сторонами докази, позицію позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та позицію відповідача, який повністю не визнає позовні вимоги, його матеріальне становище та обоюдного обов`язку батьків на утримання дитини, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій сумі у розмірі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 00 копійок,щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви тобто з 13 листопада 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Щодо судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій сумі у розмірі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 00 копійок,щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви тобто з 13 листопада 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя М.М.Омельник