Провадження №2/447/1242/25
Справа №447/2503/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.12.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

06.06.2025 представник позивача ТОВ «Нафтогаз Тепло» подав позов до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на загальну суму 31 573,12 грн., а також судові витрати у розмірі сплаченої суми судового збору 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради №329 від 19.11.2019, ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області. Даним рішенням також погоджено позивачу застосування тарифів на теплову енергію на послуги з постачання теплової енергії та на послуги з постачання гарячої води. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем теплової енергії, оскільки отримує такі послуги та відповідно користується тепловою енергією й гарячою водою. Відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та яка є під`єднаною до внутрішньобудинкової системи теплопостачання та гарячої води. На виконання рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради №329 від 19.11.2019 впродовж опалювальних сезонів 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025 років позивачем забезпечено подання теплової енергії споживачам м. Новий Розділ, в тому числі й відповідачу. Вказаний факт підтверджується копіями актів про пуск теплоносія до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Послуги з управління багатоквартирного будинку за вказаною адресою надаються КП «Розділжитлосервіс», яке здійснює обслуговування внутрішньобудинкових мереж і запуск теплоносія. Відповідач у встановленому законом порядку від надання послуг ПТЕ та/або ПГВ не відмовлялася та не відключалася. Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги та не вносила плату за абонентське обслуговування, у результаті чого станом на момент подання цієї позовної заяви, утворилась заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло», яка становить 31 573 гривні 12 копійок, з яких: 17 758 гривень 90 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 5 836 гривень 24 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 596 гривень 70 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 643 гривні 33 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ГВП; 3 843 гривні 27 копійок інфляційне збільшення; 894 гривні 68 копійок 3% річних. У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відповідач відмовляється, попри направлену такому вимогу на адресу місця проживання. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати у справі.

27.08.2025 на електронну пошту суду надійшлавідповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача із ЗМУ ДМС, з якої встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрованою / знятою з реєстрації місця проживання не значиться.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою суду від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

З огляду на відсутність можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 , виклик відповідача здійснювався через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Крім цього, копію ухвали суду від 29.08.2025, копію позовної заяви та доданих до неї документів, надіслану відповідачу на адресу квартири, власником якої вона є, така не отримала, оскільки поштове відправлення повернулося до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву, клопотань чи заяв до суду не подавала.

10.12.2025 представник позивача Фрей Т.В. подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Позовні вимоги підтримав.

Згідно із ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 «Про визначення виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води» визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ, погоджено ТОВ «Нафтогаз Тепло» застосування тарифів на теплову енергію, на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

20.10.2021, 11.11.2022, 03.11.2023, 01.11.2024 представником ТОВ «Нафтогаз Тепло» складено акти про те, що у зазначені дати на житловий будинок по АДРЕСА_2 надано послуги з постачання теплової енергії. Представником споживача також було підписано вказані акти.

Комісією КП «Розділжитлосервіс», яке надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підписано паспорти готовності до роботи в опалюваний період 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025 років будинку АДРЕСА_2 .

Крім цього, 08.10.2020, 06.10.2021, 05.10.2022, 23.10.2023, 17.10.2024 складено акти готовності до опалювального періоду будинку по АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки №386051631 від 09.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_1 одноособово.

Відповідно до розрахунків заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, абонентського обслуговування, а також 3 % річних й інфляційної складової за період з 01.11.2019 по 30.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить: 31 573 гривні 12 копійок, з яких: 17 758 гривень 90 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 5 836 гривень 24 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 596 гривень 70 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 643 гривні 33 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ГВП; 3 843 гривні 27 копійок інфляційне збільшення; 894 гривні 68 копійок 3% річних.

04.10.2023 за вих. №126/1.11/20-1733 ТОВ «Нафтогаз Тепло» направило письмову вимогу про сплату заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів виконання відповідачем зазначеної вимоги суду не надано.

Оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Опалення це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення це послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права і обов`язки споживачів.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 7 вищевказаного закону передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у частинах першій і третій 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов?язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов?язки споживача теплової енергії, зокрема, абзацом п`ятим своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 6 ст. 19, ч. 5, 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами №830 від 21.08.2019, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, Правилами №1182 від 11.12.2019, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов?язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов?язок, а не право споживача таких послуг.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними як на виконання умов договору, так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Таким чином, суд встановив, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 одноособово. Вказана квартира підключена до мережі централізованого опалення, мережі гарячого водопостачання. У опалювальному сезоні 2019-2024 років такі послуги їй надавались і нею споживались, відтак споживач зобов?язаний оплачувати отримані житлово-комунальні послуги.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов?язує. Тобто, власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач у повному обсязі виконав свої зобов?язання з надання послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачам послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено.

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Отже, згідно із зазначеними нормами, споживач зобов?язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Ураховуючи те, що відповідач вчасно не здійснювала оплату комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, така підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Нафтогаз Тепло» повністю. Відтак позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 3 028,00 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 5, 13, 76, 81, 82, 89, 128, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у загальному розмірі 31 573 (тридцять одна тисяча п?ятсот сімдесят три) гривні 12 копійок, з яких: 17 758 (сімнадцять тисяч сімсот п?ятдесят вісім) гривень 90 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 5 836 (п?ять тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 24 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води; 1 596 (одна тисяча п?ятсот дев?яносто шість) гривень 70 копійок, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ПТЕ; 1 643 (одна тисяча шістсот сорок три) гривні 33 копійки, у тому числі ПДВ заборгованість з плати за абонентське обслуговування ГВП; 3 843 (три тисячі вісімсот сорок три) гривні 27 копійок інфляційне збільшення; 894 (вісімсот дев?яносто чотири) гривні 68 копійок 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», юридична адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, фактична адреса: Гірнича, 23, м. Новий Розділ, Стрийський район, Львівська область, 81652, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач ОСОБА_1 , дата народження невідома, власник квартири: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомо.

Повний текст рішення складено 10.12.2025.

Суддя Головатий А.П.