Провадження № 2/537/2009/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Антохіної Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю по договору оренди землі, -
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.08.2025 дана позовна заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, передана за підсудністю на розгляд до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.10.2025 у справі закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у відсутність представника, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п.п. 36,37 Договору оренди землі, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина 1 статті 202 ЦК України).
Згідно ч.1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627, ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України і договором оренди землі.
Згідно ч.1 с.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч.1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно з ч.1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати земельних торгів, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.2, ч.5 ст.6 Закону «Про оренду землі»). Отже, право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права у встановленому законом порядку. Такий правовий висновок зроблено зокрема в постанові ВП ВС від 30.05.2018 № 150/928/14-а.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 30.09.2024, договір оренди землі від 22.03.2022, укладений між Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області та ОСОБА_1 , зареєстрований 07.06.2022 державним реєстратором виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Скакун В.І.
Частинами 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п. «в» ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.
Згідно вимог ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно наданих позивачем розрахунків суми орендної плати, які відповідачем не спростовано та з якими погоджується суд, відповідач, на виконання п.9 Договору оренди землі від 22.03.2022, мав нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 1 400 кв.м. за період з 01.09.2024 по 31.12.2024 в сумі 127 754 грн 31 коп., а за період з 01.01.2025 по 22.03.2025 в сумі 95 259 грн 21 коп.
Відповідач в судове засідання не з`явився, беззаперечних, належних та допустимих доказів на спростування виниклої заборгованості та її розміру суду не надав, як і не надав доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини. Суд приймає як належні розрахунки, надані позивачем, оскільки вони здійсненні з врахуванням площі земельної ділянки, грошової оцінки землі, ставки орендної плати.
Ст.13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором оренди землі від 22.03.2022 виконує неналежним чином, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 662 грн 05 коп.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст..ст.611, 615, 629 ЦК України, ст..ст.13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 05 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 09 грудня 2025 року.

Суддя : Т.О. Мартишева