Справа №: 398/2318/25
провадження №: 2/398/1838/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" грудня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Калатаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної реєстрації Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовної заяви та її обґрунтування

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що з 2011 року до 2023 року він підтримував фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_2 .. Шлюб між позивачем та відповідачем не укладався проте вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки притаманні подружжю. Під час спільного проживання з відповідачкою у них народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька в актових записах про народження дітей записано зі слів матері, оскільки між позивачем та відповідачем періодами були «натягнуті» відносини і вони проживали окремо, окрім того відповідачка хотіла отримати виплати від держави не тільки як багатодітна мати, але як і мати - одиначка. Протягом всього часу підтримання фактичних шлюбних відносин ОСОБА_2 не наполягала на здійснені державної реєстрації шлюбу або документального підтвердження батьківства позивачем, оскільки наявні стосунки цілком влаштовували обидві сторони, не впливали на забезпечення інтересів дітей, їх матеріальне утримання.

07.03.2025 року на підставі спільної заяви про визнання батьківства було внесено зміни до актового запису про народження сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та позивача було записано батьком дитини. Проте у встановлені батьківства за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_7 відділом державної реєстрації Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відмовлено, тому вирішити питання про встановлення батьківства у досудовому порядку відносно старших дітей позивач не зміг, тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Також, після вторгнення РФ на територію України, позивач та відповідач вирішили законним чином оформити свої відносини, тому 23.02.2023 року уклали шлюб, про що Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис №96 та видано свідоцтво про шлюб. Зазначає, що він є чудовим батьком, який підтримує своїх дітей матеріально, в повному обсязі виконує своє батьківські обов`язки, діти люблять свого батька та знають, що вони одна дружня родина, що зумовлює необхідність визнання батьківства позивача за рішенням суду. З огляду на наведене просив суд визнати його батьком дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей.

Позиція учасників справи в суді

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю і надали пояснення, які аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Позивач додав, що спочатку вони з ОСОБА_11 та дітьми проживали у с. Травневе Олександрійського району Кіровоградської області, в подальшому, в 2020 році придбали квартиру в м. Олександрії, де наразі проживає вся родина. Зараз він самостійно виховує дітей, оскільки його дружина перебуває на лікуванні онкологічного захворювання за кордоном в Ізраїлі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, 14.11.2025 року на електронну пошту суду надішло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає, зазначає, що дійсно ОСОБА_1 є батьком дітей. В судове засідання з`явитись не може оскільки задля належного забезпечення безпеки неповнолітніх дітей перебуває за кордоном, отже не може бути присутня.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила, до розгляду справи по суті вимог подала заяву про розгляд справи без її представника у зв`язку з неможливістю його присутності в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_1 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №5 від 05.10.2022 року, відомості щодо батька дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_2 про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №7 від 05.10.2022 року, відомості щодо батька дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_3 про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 05.10.2022 року, відомості щодо батька дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_4 виданого повторно 07.03.2025 року, про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №5 від 11.03.2025 року, відомості щодо батька дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 07 березня 2025 року відповідно до спільної заяви батьків про визнання батьківства за № 28-33.14-44 до відомостей актового запису про народження внесено виправлення, а саме: прізвище дитини з « ОСОБА_15 » змінено на « ОСОБА_16 », у відомостях про батька дитини, змінено прізвище батька з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , 23.02.2023 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до посвідчення НОМЕР_6 виданого 21.03.2023 року Управлінням соціального захисту населення Олександрійського РВА мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 мають пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Позивач звернувся до суду з позовом щодо визнання його батьком дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внесення відповідних змін до актового записи про прізвище і по батькові дітей та відомостей про батька дітей.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері і батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України).

Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 народила сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сумісної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо походження дітей не було, тому відповідач здійснила державну реєстрацію народження дітей, яка проведена відповідно до вимог частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері).

23.02.2023 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 .

07 березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися зі спільною заявою до Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) області про визнання батьківства відносно дітей, які народились до реєстрації шлюбу.

На підставі вказаної заяви в актовий запис № 246 від 20.05.2022 року про народження дитини ОСОБА_14 були внесені зміни, а саме: прізвище дитини « ОСОБА_15 » змінено на « ОСОБА_16 », внесені зміни в графу відомості про батька, зокрема прізвище « ОСОБА_16 », вказана дата народження батька « ІНФОРМАЦІЯ_5 », РНОКПП « НОМЕР_7 ».

З роз`яснень Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) області від 23.01.2025 №177-33.14-12 на особисту заяву ОСОБА_1 від 23.01.2025 року, вбачається, що згідно актового запису №707, складеного 23.10.2013 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини за вказівкою матері записано ОСОБА_12 . Згідно актового запису №714, складеного 31.10.2014 року про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини за вказівкою матері записано ОСОБА_12 . Згідно актового запису №308, складеного 31.10.2014 року про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини за вказівкою матері записано ОСОБА_12 . Згідно актового запису №246, складеного 20.05.2022 року про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком дитини за вказівкою матері записано ОСОБА_17 . Натомість, за паспортними даними, доданими до звернення заявником при визнанні батьківства хоче бути ОСОБА_1 , що суттєво (окрім ОСОБА_18 ) відрізняється від відомостей, зазначених матір`ю дитини у графі «відомості про батька» на момент проведення відповідних державних реєстрацій народження дітей. В п. 2.13 розділу II Правил внесення змін визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, заява про визнання батьківства, що є найпростішим способом встановлення батьківства, який передбачає добровільне визнання батьківства на підставі заяви матері і ймовірного біологічного батька. Тобто згідно заяви чоловік фактично визнає, що він є батьком дитини і після визнання батьківства набуває прав та обов`язків батька щодо цієї дитини. Мати дитини при підписані спільної заяви про визнання батьківства підтверджує, що заявник дійсно є батьком її дитини і надає згоду на те, щоб дана особа набула батьківських прав та обов`язків. Подання спільної заяви про визнання батьківства не передбачає проведення генетичної експертизи та є найпростішим способом встановлення батьківства, який передбачає добровільне визнання батьківства і виключає сумніви та суперечки між батьками щодо її походження. Отже, подання спільної заяви про визнання батьківства є тільки одним із способів встановлення батьківства, який передбачає добровільне визнання батьківства. Проте ймовірно батьком дітей, при спілкуванні у відділі було неодноразово зазначено, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком перших трьох дітей ОСОБА_2 . Шлюб між заявниками був укладений 23 лютого 2023 року. Волевиявлення ОСОБА_1 не виявляв 10 років після народження першої дитини, і всі подальші роки, після народження ще трьох дітей, що ставить під сумнів можливість проведення визнання батьківства шляхом подачі спільної заяви про визнання батьківства. Визнання батьківства під час воєнного стану може бути використано з метою ухилення від призову на військову службу та/чи легального виїзду за кордон, а не з метою виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Визнання батьківства без наміру виконувати батьківські обов`язки, тобто фіктивне визнання батьківства, може порушувати права та інтереси дітей.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з роз`ясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження факту спільного проживання сторін у справі, та існування взаємних прав та обов`язків які притаманні подружжю, надав свідоцтва про народження дітей, витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а також посвідчення багатодітної родини видане Управлінням соціального захисту населення Олександрійської РВА.

Однак жодних доказів спільного проживання та виховання дітей, яким могли бути, довідки про склад родини, фактичне місце проживання родини в одному житлі, та/або реєстрації членів родини в одному житловому приміщенні, акт обстеження матеріально-побутових умов життя родини, з якого, зокрема, можна було б встановити місце проживання дітей, їх матеріальне забезпечення; довідки з дошкільних/навчальних закладів дітей, медичних установ, гуртків, з яких би вбачалось, що позивач дійсно брав участь у виховані та утриманні дітей, суду не надано. Також суду не нанадано жодних доказів можливого придбання у період з 2011 по 2025 року спільного майна, під час ведення спільного господарства, тощо. Суд також не може здійснити належну перевірки сімейних обставин, що склалися між позивачем та дітьми, без опитування самих дітей, клопотань про заслуховування яких сторони не заявляли.

Щодо заяви відповідача про те що позивач є рідним батьком їх спільних дітей, то суд не бере її до уваги, оскільки вона не містить інформації щодо дітей яких відповідачка вважає спільними дітьми, не зазначає про спільне проживання з ОСОБА_13 та ведення спільного господарства, яке притаманне подружжю.

Також в судовому засіданні за клопотанням позивача було допитано свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ..

Так, свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що позивача по справі знає. Перебуває в дружніх відносинах саме з ОСОБА_21 , яку знає з дитинства. Знає, що ОСОБА_2 приблизно з 2010 року проживає з ОСОБА_1 . Вони проживали в селі, потім в м. Олександрія винаймали квартиру. В якому селі проживали не знає та жодного разу там не була, зустрічались на свята лише в м. Олександрія. Наразі у родини четверо дітей. Знає, що діти називають позивача батьком.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що позивача по справі знає з дитинства. Спочатку ОСОБА_22 приїжджав в с. Травневе до баби, а потім разом з батьками переїхав туди жити. Свідок також проживав в с. Травневе, наразі проживає в м. Олександрія, оскільки тут працює. Проте в село їздить кожні вихідні, бо має там земельні ділянки. Знає, що позивач з ОСОБА_23 проживав в селі, а наразі проживають в м. Олександрія. Діти називають позивача ОСОБА_1 батьком, атмосфера в родині дружня.

Оцінюючи надані свідками покази, суд зазначає наступне. Позивач в судовому засіданні пояснив, що до придбання квартири у м. Олександрія, тобто до 2020 року, вони проживали в с. Травневе, в якому свідок ОСОБА_19 , з її слів, жодного разу не була. Жодних конкретних обставин сімейного життя цієї родини, ведення спільного господарства, народження/виховання/утримання дітей, присутності свідків на святкуванні сімейних свят, спільних зустрічей, при яких їм би стали відомі ці обставини подружнього життя, свідки суду не повідомили. Отже із показів свідків не можливо встановити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дійсно у період з 2011 року до часу укладення шлюбу 23.02.2023 року, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки притаманні подружжю та разом виховували і утримували дітей.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2023 у справі № 756/4688/19 (провадження №61-10666св23) зазначено, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи один із доказів, які суд повинен оцінювати разом з іншими доказами, і є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

У рамках судового розгляду позивачем не було заявлено клопотання про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, тож така експертиза не була проведена.

Отже, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження фактичних шлюбних відносин та спільного проживання позивача з ОСОБА_2 з 2011 року по січень 2023 роки останнім не надано. Будь-яких доказів, які б свідчили про кровну спорідненість позивача з дітьми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду також не надано.

Також суд не може залишити поза увагою те, що протягом тривалого часу, більше десяти років з дня народження першої дитини і в подальші роки, після народження ще трьох дітей, позивач жодної дії відповідно до чинного законодавства щодо засвідчення походження дітей саме від нього, не виявляв.

Отже встановити, що бажання/наміри та вимоги позивача про визнання його батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , саме під час дії в державі воєнного стану та загальної мобілізації, відповідають інтересам дітей, судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання батьківства є не обґрунтованою, не доведеною належними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної реєстрації Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місцезнаходження: м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Соборний,68, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №50 від 08.08.2017 року.

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський відділ державної реєстрації Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), юридична адреса: м.Олександрія Кіровоградської області, вул.6-го Грудня,138, .

Суддя Я.М.Подоляк