РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», звернувся до суду з позовом, у якому зазначено, що 12.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту в електронному вигляді на умовах прийняття зобов`язання зі сплати відсотків за користування коштами, комісії.

Згідно з договором відповідач, який виступив позичальником, отримав грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. з умовою сплати процентів за користування кредитом на суму 1875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Умовами договору сторони також визначили стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом на рівні 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Учасник звертає увагу, що згідно умов договору позичальинк може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Додає, що зміст договору свідчить про погодження учасниками умов щодо можливості нарахування процентів за базовою процентною ставкою, передбаченою договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Сторона зауважує на обставинах укладення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал», а в подальшому між ТОВ «Вердикт капітал» та позивачем ТОВ «Коллект Центр» договорів із відступленням права вимоги від 15.12.2021 та від 10.01.2023 відповідно, за результатом чого позивач в порядку ст.ст. 512, 514 ЦК України як новий кредитор набув права вимоги до позичальника.

Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по договору від 12.09.2021 року становить 40 625,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 34 625,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 1000,00 грн. заборгованість за комісією.

Вказуючи на відповідні обставини позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості, відшкодувати витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, 12.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит, за умовами якого ОСОБА_1 як позичальник отримав грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. зі строком користування (п.1.3 договору) 25 днів, терміном повернення - 07.10.2021.

Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту одноразово.

У відповідності до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом становлять: 1875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування.

Пунктом 1.6. договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Відповідно до п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору.

Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною.

За змістом п. 2.3.1.1 договору (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 5 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Згідно з п 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного чергового продовження строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах (базових) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п.1.6 договору.

Відповідно до п. 4.2. договорів у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан (Клієнт) та ТОВ «Вердикт капітал» (Фактор) 15.12.2021 укладено договір факторингу, за змістом якого ТОВ «Мілоан» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Вердикт капітал», належні кредитору права вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг.

Згідно дослідженого судом реєстру боржників з даними про позичальника ОСОБА_1 розміри відступлених прав за договором кредиту від 12.09.2021 становлять: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., 16 875,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 1000,00 грн. заборгованість за комісією.

Між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 року укладено договір про відступлення права вимоги, за змістом якого ТОВ «Вердикт капітал» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Коллект Центр», належні кредитору права вимоги до боржників, зазначених у додатках, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників.

За змістом досліджених судом реєстрів боржників відносно ОСОБА_1 кредитором ТОВ «Вердикт капітал» обумовлено передачі вимог зі сплати заборгованості за договором кредиту від 12.09.2021 на суму 40 625,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; 34 625,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 1000,00 грн. заборгованість за комісією.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених позивачем вимог суд виходить з таких міркувань.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З приводу заборгованості за договором від 12.09.2021 суд зазначає, що надані позивачем відомості про щоденні нарахуваня та погашення, обліковані первісним кредитором - ТОВ «Мілоан», протягом періоду з 12.09.2021 по 06.12.2021, містять дані про нарахування відсотків згідно п.1.5.2 договору протягом первинного 25 денного строку кредитування, а також відомості про нарахування відсотків при пролонгації на пільгових умовах - з оплатою позичальником комісії за управління та обслуговування кредиту та частки заборгованості по кредиту, про нарухування відсотків на стандартних умовах п. 2.3.1.2 договору, із застосуванням базової відсоткової ставки згідно п.1.6 договору протягом послідуючих пролонгованих 60 днів.

Не суперечить вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України, а також положенням укладеного договору факторингу право новового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал», здійснити нарахування відсотків в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України внаслідок прострочення боржником виконання зобов`язяння.

З досліджених розрахунків слідує, що нарахування проведене ТОВ «Вердикт Капітал» у період з 15.12.2021 по 23.02.2022 на суму 17 750,00 грн. із застосуванням при цьому погодженої учасниками відповідних кредитних правовідносин окремої відсоткової ставки 5 %.

Отже, сума заборгованості відповідає погодженим сторонами умовам кредитування, є арифметично вірною. Відсутність у розрахунках посилань на ч. 2 ст. 625 ЦК України не має правового значення. При вирішенні спору суд самостійно застосовує та визначає відповідні правові норми, незалежно від посилань сторін у справі.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Керуючись принципом справедливості, діючи на збереження розумного балансу інтересів учасників суд вважає необхідним зменшити суму компенсаційних нарахувань, виконаних по договору від 12.09.2021 згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, з 17 750,00 грн. до 3000,00 грн.

За таких обставин, підлягає до стягнення з відповідача заборгованість за договором від 12.09.2021 в сумі 25 875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16 875,00 грн.- заборгованість за відсотками, 3000,00 грн. заборгованість за відсотками в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 1000,00 грн. - заборгованість за комісією.

З огляду на встановлені судом обставини порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором кредиту, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, - з урахуванням наведених вище висновків, стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 2422,40 грн.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Судом досліджено долучені до позову договір про надання правової допомоги, укладений 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги № 392, витяг з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 із зазначенням переліку наданих послуг, їх вартості та витраченого часу: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн. (2 години), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 12 000,00 грн. (4 години).

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на певній завищеності вартості наданих послуг за критеріями складності спору, значення для дієвого відстоювання інтересів довірителів в розрізі захисту порушеного права.

З огляду на складність справи, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне зменшити суму витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою в частинах надання консультації, складання позовної заяви, визначивши їх на загальному рівні 5000,00 грн.

За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за договором від 12.09.2021 в сумі 25 875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16 875,00 грн.- заборгованість за відсотками, 3000,00 грн. заборгованість за відсотками в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 1000,00 грн. - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов