Справа №489/2203/24
Провадження №2/489/115/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 грудня 2025 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Горецькою П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 , третя особа - Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що у 2014 року вона познайомилася з ОСОБА_4 . У січні 2015 року вони почали проживати разом однією сім`єю. В 2016 році придбали разом земельну ділянку в с. Лупарево Миколаївського району Миколаївської області у СВТ «ІНФОРМАЦІЯ_5» для будівництва будинку, яке вони розпочали та купували будівельні матеріали. У січні 2020 ОСОБА_4 , як учаснику АТО, видали квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому вказану квартиру ОСОБА_4 продав у 2022 році та був прописаний у квартирі, яка належить їй на праві власності, за адресою: АДРЕСА_2 . Вона з ОСОБА_4 часто відпочивали разом, що підтверджується фотографіями. У 2018 році ОСОБА_4 потрапив у шпиталь, куди вона привозила продукти харчування, ліки та одяг, спілкувалася с медичним персоналом. У березні 2022 за вимогою ОСОБА_4 , вона виїхала до Закарпаття , куди ОСОБА_4 приїжджав до неї у відпустку. У вересні 2022 ОСОБА_4 пішов до ЗСУ, де проходив навчання і підготовку у м. Ужгород, коди вона приїздила до нього та привозила йому продукти харчування та гроші, оскільки ОСОБА_4 залишив їй банківські картки. Своїм побратимам ОСОБА_4 представляв її як дружину і їх сприймали подружжям. ОСОБА_4 зробив їй пропозицію одружитися, проте, було вирішено одружитися після закінчення війни. 19-21 вересня 2023 вона без результативно телефонувала ОСОБА_4 , але він не відповідав. Після чого її повідомили про те, що ОСОБА_4 загинув. Встановлення даного факту спричиняє можливість виникнення в подальшому спору щодо виплати їй частки одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 грн.
Від представника третьої особи надійшли пояснення по справі, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що спільний побут в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, у тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного, надання взаємної допомоги, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склалися та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України. Заявницею не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання заявниці та загиблого ОСОБА_4 як жінки та чоловіка, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з ОСОБА_4 постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утримання житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 16.04.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.09.2024, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.
Згідно приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Позивачка зазначає, що в період з січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала разом з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та намір, після закінчення війни, офіційно одружитися. З вересня 2022 ОСОБА_4 був військовозобов`язаним та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що факт спільного проживання підтверджується показами свідків, копіями фотографій та скриншотами смс переписок.
Норми права та мотиви їх застосування.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.
У відповідності до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 15 000 000 (п`ятнадцяти мільйонів) гривень.
У відповідності до н. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
За наявності спору про право, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає розгляду в межах позовного провадження. В даній справі є в наявності спір про право, оскільки позивачка претендує на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 (п`ятнадцяти мільйонів) гривень, що розподіляється в рівних частинах між сім`єю загиблого - ОСОБА_4 .
Відповідно до статті з СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р.- за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.
У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок поза шлюбом.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ, а саме: прямо на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу Україну, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб".
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення "члена сім`ї не містить.
Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №456/1258/17.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою у справі № 531/295/19 від 8 грудня 2021 року рішення апеляційного суду скасував, а рішення місцевого суду залишив в силі, вказавши наступне.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться:
- показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту;
- документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки;
- фотографії певних подій;
- документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Позивачка в своєму позові зазначає, що в квітні 2016 вона разом з ОСОБА_4 придбали земельну ділянку в селі Лупарево Миколаївського району Миколаївської області для будівництва будинку, яке розпочали разом, разом купували будівельні матеріали.
Судом дане твердження не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано (квитанції, товарні чеки, накладні, тощо).
На підтвердження твердження про те, що ОСОБА_4 отримав як учасник АТО квартиру АДРЕСА_1 , де вона була на урочистому засіданні під час вручення сертифікату ордеру на вказану квартиру, надає копію фото, з якого вбачається чоловік, який зазначений позивачкою як ОСОБА_4 якому вручається мером м. Миколаєва ОСОБА_9 документ, скоріш за все, ордер на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 21).
Позивачка вказує, що отриману ОСОБА_4 вищевказану квартиру, було продано, проте, остання не долучила до матеріалів справи копію Договору купівлі - продажу, який підтверджував би даний факт, а тому дане твердження судом не береться до уваги.
З паспорта позивачки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_4 належить позивачці ОСОБА_1 суду не надано.
Позивачка в своєму позові зазначає, що вона з ОСОБА_4 , як сім`я учасника АТО, неодноразово відпочивали.
На підтвердження зазначеного суду надано: копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 11.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_4 має інвалідність внаслідок війни довічно; копію посвідчення № НОМЕР_3 від 29.04.2015, відповідно до якого ОСОБА_4 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій; копію військового квитка серії НОМЕР_4 від 20.12.1994; копії фотознімків.
Твердження позивачки про те, що у 2018 році ОСОБА_4 перебував на лікуванні у шпиталі, куди вона приїжджала та привозила продукти харчування, ліки, речі та спілкувалася з медичним персоналом, судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.
Позивачка вказує, що у березні 2022 вона за вимогою ОСОБА_4 виїхала до Закарпаття, куди влітку приїжджав ОСОБА_4 до неї, проте, доказів на підтвердження зазначеного суду не надано (Договору оренди житлового приміщення, копія квитків, тощо), а тому вказане твердження позивачки судом не береться до уваги.
Твердження позивачки про те, що ОСОБА_4 залишив їй банківські картки, на яких були грошові кошти, судом не береться до уваги, оскільки доказів даного факту суду не надано.
Позивачка зазначає, що побратими ОСОБА_4 сприймали її як дружину ОСОБА_4 , проте, судом дані твердження не беруться до уваги, оскільки побратими не підтверджують факт спільного проживання позивачки разом з ОСОБА_4 в період часу з 2015 року.
В своєму позові позивачка зазначає, що 19-21 вересня 2023 вона безрезультатно телефонувала ОСОБА_4 , але він не відповідав. Після чого її повідомили про те, що ОСОБА_4 загинув.
В сповіщення сім`ї № 245 від 21.09.2023, надісланого ОСОБА_1 , зазначено, що цивільний чоловік молодший сержант ОСОБА_4 , вірний військовій присязі, в бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у районі н.п. Роботине Пологівського району Запорізької області під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Позивачкою, на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , долучено до матеріалів справи скріншоти переписки (а.с. 27-41), з яких вбачається факт романтичних відносин, надання ОСОБА_4 фінансової допомоги, можлива майбутня реєстрація шлюбу.
Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.
З письмових пояснень свідків, вбачається наступне:
свідок ОСОБА_10 , пояснила, що з ОСОБА_11 вона знайома з 2002 року. з ОСОБА_4 познайомилася в 2017 році, коли вони почали проживати разом однією сім`єю, як подружжя за адресою: АДРЕСА_2 . Вони вели спільний бюджет та планували одружитися, проте, не встигли, оскільки почалася війна і ОСОБА_4 пішов добровольцем до ЗСУ. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 турбувалися один про одного, їздили мандрувати, приймали в гості спільних друзів.
Свідок ОСОБА_14 пояснила, що з ОСОБА_1 вона знайома з 2020 року. В 2022 році ОСОБА_13 познайомила її з ОСОБА_4 та вони разом почали займатися волонтерством. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 проживали разом як подружжя за адресою: АДРЕСА_2 і вели спільний бюджет. Їй відомо, що ОСОБА_4 зробив ОСОБА_15 пропозицію одруження, проте, зареєструвати шлюб вони не встигли. ОСОБА_4 пішов добровольцем до лав ЗСУ. Вона з ОСОБА_13 була присутня на похованні ОСОБА_4 в с. Грейгове Миколаївської області.
Свідок ОСОБА_16 , пояснив, що він знайомий з ОСОБА_13 та ОСОБА_4 з 2016 року. Йому відомо про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як подружжя за адресою: АДРЕСА_2 і вели спільний бюджет. Він допомагав їм будувати дачу в селі Лупарево Миколаївської області, а в 2017 році допомагав робити ремонт у квартирі, де вони проживали. Був свідком того, що у них був спільний бюджет, оскільки вони купували будівельні матеріали разом. Також, йому відомо про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_13 збиралися одружитися, але не встигли, бо почалася війна та ОСОБА_4 пішов добровольцем до лав ЗСУ. ОСОБА_13 приймала участь у похованні ОСОБА_4 , де всі родичі сприймали її як дружину ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_17 , пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4 . В 2014 році ОСОБА_4 познайомив її з ОСОБА_11 і з тих пір до загибелі ОСОБА_4 вона була свідком їх спільного проживання як подружжя за адресою: АДРЕСА_2 . Вони вели спільний бюджет та турбувалися один про одного. Разом приїжджали до них на свята і просто в гості як подружжя. Їй відомо про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_13 планували одружитися, але через сімейні обставини не встигли, оскільки почалася війна та ОСОБА_4 пішов добровольцем до лав ЗСУ. Під час відпусток, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 проводила разом час. ОСОБА_13 приймала участь у похованні ОСОБА_4 , де всі родичі сприймали її як дружину ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_19 , пояснила, що вона з ОСОБА_11 , яка познайомила її з ОСОБА_4 , знайома з 2015 року, коли вони почали проживати в орендованій квартирі по АДРЕСА_5 . Вони проживали як подружжя, турбувалися один про одного, вели спільний бюджет. Їй відомо про те, що вони разом будували дачу в с. Лупареве, кооператив «ІНФОРМАЦІЯ_5». Вони часто збиралися на свята разом. Їй відомо, що ОСОБА_4 зробив ОСОБА_15 пропозицію одруження, проте, зареєструвати шлюб вони не встигли. ОСОБА_4 пішов добровольцем до лав ЗСУ. Під час відпусток, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 проводила разом час. ОСОБА_13 приймала участь у похованні ОСОБА_4 , де всі родичі сприймали її як дружину ОСОБА_4 .
Що стосується фотографій, які були оглянуті під час судового розгляду, то в дійсності на фотографіях позивачка є поряд з померлим, дати фото не зазначені, тому суд не може оцінити який саме період сумісного життя відображений на фото, однак вони беззаперечно свідчать про сумісний час відпочинку, певні життєві обставини, тощо.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.
З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що позивачка довела відповідними доказами факт спільного проживання з ОСОБА_4 , ведення спільного господарства побуту, витрачання коштів на спільні цілі, виконання взаємних прав та обов`язків, починаючи з 2015 по 2023, а тому позовні вимога про встановлення факту підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 , третя особа - Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.
Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_6 , РНКОПП НОМЕР_6 , законний представник якого ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .
Повний текст судового рішення складено «11» грудня 2025.
Суддя Н.О. Рум`янцева