Справа № 177/2183/25
Провадження № 2/177/1365/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі:

секретаря судового засідання Андрійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_4 .

Після смерті батьків відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя мати позивачів ОСОБА_3 16.10.2020 склала заповіт, яким все належне їй за життя майно де б воно не було із чого б не складалося, і все, що їй буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_2 .

За життя батько позивачів ОСОБА_4 16.10.2020 склала заповіт, яким все належне йому за життя майно де б воно не було із чого б не складалося, і все, що йому буде належати на день смерті заповів ОСОБА_1 .

Будучи спадкоємцями за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкове майно набуте померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої її чоловік з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного із подружжя не звертався до нотаріальної контори та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак не відомо чи визначалися частки між подружжям в праві власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, та неможливо виділити частки у праві спільної сумісної власності, що належало кожному з подружжя в іншому, ніж судовому порядку.

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постановою нотаріуса її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що житловий будинок оформлено на ім`я ОСОБА_4 , частка ОСОБА_3 не визначена, тобто нотаріусу не можливо встановити обсяг спадкового майна для видачі свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином спадкоємцями спадкових прав та отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті батьків, просять суд визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., гараж «Б», сарай «В», погріб «Г», огорожа «№1», в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 13 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивачів в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори та у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Лігути Л.В., витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 38).

18 вересня 2025 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 186).

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені (а.с. 203).

Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні спірного питання покладаються на розсуд суду (а.с. 200)

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 16 травня 1965 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.15).

В період шлюбу, а саме 05 серпня 1986 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05.08.1986, посвідченого Валівською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 81 (а.с. 18), копією реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким міським БТІ від 06.08.1989, запис в реєстрову книгу № 16, стор. 154 запис 6006 (а.с. 21) та довідкою виданою КП «Криворізьке РБТІ ДОР» № 216389 від 11.02.2025 (а.с. 20).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у ОСОБА_4 майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, оскільки житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя подружжя ОСОБА_7 , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За життя ОСОБА_3 на випадок смерті здійснила розпорядження своїм майном, згідно якого все належне їй за життя майно, де б воно не знаходилося, і з чого б не складалося заповіла ОСОБА_2 позивачу по справі, що підтверджується копією заповіту від 16.10.2020 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Бондаренко Т.Л., зареєстрованого в реєстрі за №44 (а.с. 56), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Садкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72535554 від 19.05.2023 (а.с. 66-73).

З копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , видно, що після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори 19 травня 2023 року звернулася донька померлої ОСОБА_2 позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14) та ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією про одруження (а.с. 15) з заявою про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщини померлої дружини та прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2 .. Інші особи з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися (а.с. 49-101).

При звернені позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Лігута Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що житловий будинок оформлено на ім`я ОСОБА_4 , частка ОСОБА_3 не визначена, тобто нотаріусу не можливо встановити обсяг спадкового майна для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 204).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому за життя 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого все належне йому за життя майно, де б воно не знаходилося, і з чого б не складалося заповів ОСОБА_1 позивачу по справі, що підтверджується копією заповіту від 16.10.2020 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Бондаренко Т.Л., зареєстрованого в реєстрі за №44 (а.с. 26), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Садкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80237617 від 25.02.2025 (а.с. 113).

З копії спадкової справи № 73/2025 заведеної після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 102-184), видно, що після смерті ОСОБА_4 25.02.2025 з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної звернулася його донька ОСОБА_1 позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13). Інші особи з заявами про прийняття чи відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

При звернені позивача ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй постановою державного нотаріуса Шостої криворізької районної державної нотаріальної контори від 25 липня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадкове майно набуте померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої її чоловік з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного із подружжя не звертався до нотаріальної контори та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак не відомо чи визначалися частки між подружжям в праві власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, та неможливо виділити частки у праві спільної сумісної власності, що належало кожному з подружжя в іншому, ніж судовому порядку (а.с. 27).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, на підставі викладеного, суд з метою захисту права позивачів на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за необхідне, визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за позивачем ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітами після смерті батьків, але не мають можливості оформити своїх спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., гараж «Б», сарай «В», погріб «Г», огорожа «№1», в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., гараж «Б», сарай «В», погріб «Г», огорожа «№1», в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В. Коваль