Справа №293/1496/25
Провадження № 2/293/917/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирського області Збаражський О.М., розглянувши матеріали позову позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 08.05.2023 Посольством України у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, актовий запис №6.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025, справа №293/1496/25 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, 08.12.2025 судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Встановивши невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема через несплату судового збору, ухвалою від 09.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.

10.12.2025 позивач ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позову до суду та копію свідоцтва про народження із завіреним перекладом на українську мову.

Вирішуючи питання про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон України № 3674-VI).

Нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Позивач в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору зазначила, що вона разом із малолітньою дитиною проживає у Великій Британії у статусі біженки, не працює, і не отримує доходів від робот, лише отримує соціальну допомогу як біженка. До заяви про звільнення від сплати судового збору позивач додала копію Універсального кредиту виплати, довідку про еміграційний статус, свідоцтво про народження дитини.

Дослідивши надані позивачем докази, суддя дійшов висновку, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, передбачені нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки згідно наданих до клопотання довідок розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а також не доведено наявність інших визначених законом підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заява подана без додержання вимог передбачених ст. 175, 177 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви щодо несплати судового збору усунуто не було, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

За ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - вважати неподаною та повернути позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ