Справа № 444/3615/25
№ провадження 2/453/916/25
У Х В А Л А

про зупинення провадження

11 грудня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Брони А.Л.,

при секретарі судового засідання Бендеш А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Сколівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

02.12.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Михайлюк Анжели Романівни в якому просить зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України.

Клопотання мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період в Збройних Силах України, на підтвердження чого надаю довідку форми 5 від 26.11.2025 № 1204, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 ЗСУ.

Вказує, що зупинення провадження по справі це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у справі № 754/947/22 від 16.07.2025 року, в якому відступила від попередньої судової практики Верховного Суду у справах № 756/3462/20, № 557/1226/23, № 904/4027/22 та № 852/2а-1/24, та уточнила порядок розгляду судових справ за участю військовослужбовців під час дії воєнного стану.

Так, Колегія суддів здійснила аналіз таких нормативно-правових актів: Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII), Закон України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-XII, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII та Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ). Врахувавши взаємозв`язок норм права, колегія суддів дійшла висновку, що введення на території України воєнного стану для забезпечення відсічі та стримування агресії російської федерації, зокрема можливостями ЗСУ, передбачає, що настає особливий період, упродовж якого, зокрема здійснюється мобілізація. У зв`язку з цим з оголошенням воєнного стану на всій території України ЗСУ починає функціонувати на всій території України в умовах особливого періоду, який передбачає переведення ЗСУ у повному складі на території усієї України на воєнний стан, зокрема організацію і штат воєнного часу. Відповідно, будь-який військовослужбовець в Україні, мобілізований до ЗСУ, який здійснює військову службу у конкретній військовій частині під час воєнного стану, введеного Указом, є таким, що перебуває у штаті воєнного часу ЗСУ, які переведені на воєнний стан. Тому, з урахуванням процесуальних прав військовослужбовця, у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України мова йде саме про переведення ЗСУ на воєнний стан. Ця норма процесуального права не містить виключень щодо ситуацій, коли здійснення конкретних завдань військовослужбовцем, який перебуває на військовій службі у військовій частині ЗСУ під час воєнного стану, об`єктивно не перешкоджають йому приймати участь у судових засіданнях.

03.12.2025 на адресу суду надійшли заперечення представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Козачок М.О. на клопотання про зупинення провадження у справі, в яких вважає клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі незаконним, необґрунтованим та є таким, що подано з метою затягування розгляду справи, що є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами. На підтвердження перебування відповідача на військовій службі станом на зараз, сторона відповідача додала до свого клопотання про зупинення провадження наступні документи: фото довідки від 26.11.2025 про перебування невідомої особи (без зазначення її РНОКПП та дати народження) на військовій службі станом на дату видачі цієї довідки). Просить звернути увагу суду, що у вищезазначеній довідці не зазначений РНОКПП, дата народження та адреса особи, яка перебуває на військовій службі, що унеможливлює встановлення цієї особи, а саме встановлення того, чи є ця особа відповідачем по справі. Крім того, з метою встановлення особи відповідача сторона відповідача у встановленому ЦПК України порядку та строк також мала надати суду копії паспорта та картки платника податків відповідача, а також документ щодо актуальної адреси проживання відповідача. Сторона відповідача не була позбавлена можливості отримати та надати суду актуальну довідку про перебування відповідача на військовий службі із зазначенням у такій довідці РНОКПП, дати народження, адреси відповідача.

Звертає увагу суду і на те, що у постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 у справі №160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій, а у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №756/3462/20, від 14.02.2024 у справі №466/8799/22 висловлено правову позицію про те, що згідно з п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу. Верховний Суд також враховує, що у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 17.01.2023 у справі №501/1699/17, від 09.05.2023 у справі №96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і КАС України (застосування п.5 ч.1 ст. 236 КАС України), зокрема, у постанові від 25.04.2024 у справі №852/2а-1/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125768903). Сторона Відповідача не надала жодних належних та достатніх доказів того, що військова частина, у якій відповідач начебто проходить військову службу, справді переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі було б також порушенням принципу процесуальної економії та призвело б до затягування розгляду малозначної справи, для якої відповідно до п.4 ч.4 ст. 19 ЦПК України пріорітетним є швидке вирішення справи, та зупинення її розгляду на невизначений строк.

05.12.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Козачок М.О. в яких зазначає, що письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом /контрактом/ (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20). Отже, самі по собі довідки, листи, виписки про перебування особи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо. У постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 у справі №160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій, а у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №756/3462/20, від 14.02.2024 у справі №466/8799/22 висловлено правову позицію про те, що згідно з п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Верховний Суд також враховує, що у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 17.01.2023 у справі №501/1699/17, від 09.05.2023 у справі №96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і КАС України (застосування п.5 ч.1 ст. 236 КАС України), зокрема, у постанові від 25.04.2024 у справі №852/2а-1/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125768903). Сторона Відповідача не надала жодних належних та достатніх доказів того, що військова частина, у якій відповідач начебто проходить військову службу, справді переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по цивільній справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, передбачені статтею 251 ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Велика Палата Верховного Суду своїм рішенням у справі № 754/947/22 відступила від попередньої судової практики Верховного Суду у справах 756/3462/20, 557/1226/23, 904/4027/22 та 852/2а-1/24 Палати щодо вирішення питання зупинення провадження у справі.

Зокрема зазначила, що введення на території України воєнного стану для забезпечення відсічі та стримування агресії російської федерації, зокрема можливостями ЗСУ, передбачає, що настає особливий період, упродовж якого, зокрема здійснюється мобілізація.

У зв`язку з цим, з оголошенням воєнного стану на всій території України ЗСУ починає функціонувати на всій території України в умовах особливого періоду, який передбачає переведення ЗСУ у повному складі на території усієї України на воєнний стан, зокрема організацію і штат воєнного часу.

Відповідно, будь-який військовослужбовець в Україні, мобілізований до ЗСУ, який здійснює військову службу у конкретній військовій частині під час воєнного стану, введеного Указом, є таким, що перебуває у штаті воєнного часу ЗСУ, які переведені на воєнний стан.

Військовослужбовець може перебувати у військовій частині ЗСУ, яка незадіяна до ведення воєнних (бойових) дій, але це не виключає його оперативного відрядження до іншої військової частини, яка задіяна у відповідних діях. На переконання колегії суддів, у цьому й полягає одна зі складових функціонування ЗСУ в умовах особливого періоду.

Судом установлено, що ОСОБА_1 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією та перебуває у складі військової частини НОМЕР_1 та згідно довідки т.во. командира в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що відповідач мобілізований до ЗСУ, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до припинення перебування останнього в складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі №444/3615/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - до припинення перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя