ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/705/25
провадження № 2/691/598/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Подороги Л.В., при секретарі Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мліївської сільської ради, в особі відділу освіти, культури та спорту про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ВК Мліївської сільської ради на свою користь моральну шкоду в сумі 70000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що з 14.08.1991 він працював в галузі освіти. Звільнився після поновлення за власним бажанням, оскільки не міг терпіти приниження та зверхні погляди керівництва. З 04.08.2000 його призначено директором Старосільської СШ. 15.06.2018 рішенням сільської ради було змінено засновника юридичної особи, передано на баланс та перейменовано на Старосільський заклад загальної середньої освіти 1-3 ступенів Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області. 14.08.2018 позивача призначено директором цього закладу. 28.08.2020 виданий наказ № 34-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Старосільського ліцею Мліївської сільської ради. 25.09.2024 Городищенським районним судом у справі № 691/1504/23, ухвалено рішення, яким з ВК Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 стягнено не виплачену компенсацію за невикористанні відпустки за період з 01.09.2021 по 30.08.2023, що складає 54196 грн. 80 коп., з утриманням з цієї суми податку та інших обов`язкових платежів відповідно до законодавства України. Постановою Черкаського апеляційного суду від 08.04.2025 у справі № 691/1504/23 рішення Городищенського районного суду від 25.09.2024 залишено без змін. На його користь сплачено, з вирахування податків, 41681 грн. 54 коп. При цьому, незаконною не виплатою відпускних (компенсація) за період з 01.09.2021 по 30.08.2023 йому завдано моральну шкоду в розмірі 70 000 грн., яка полягає у стражданні та приниженні, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій, зокрема, біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник ВК Мліївської сільської ради подав відзив на позовну заяву, в якому пояснив, що рішенням Городищенського районного суду від 25.09.2024, яке залишилося без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 08.04.2025, стягнено з виконавчого комітету Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки за період з 01.09.2021 по 30.08.2023, у розмірі 54196 грн. 80 коп. з утриманням з даної суми податку відповідно до законодавства України. Також рішенням Городищенського районного суду від 19.04.2024 з виконавчого комітету Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 стягнено маральну шкоду, завдану незаконним звільненням з роботи у сумі 25000 грн. Отже ОСОБА_1 реалізував своє право на відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного звільнення, а тому є неможливим застосування подвійної відповідальності.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Кучеренко Н.В. підтримала обставини, що викладені у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доводи представника відповідача, врахувавши доводи позивача, ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до наступного.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано наступні докази:

- рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25.09.2024, справа № 691/1504/23, яким з ВК Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 стягнено не виплачену компенсацію за невикористанні відпустки за період з 01.09.2021 по 30.08.2023, що складає 54196 грн. 80 коп., з утриманням з цієї суми податку та інших обов`язкових платежів відповідно до законодавства України;

- постанову Черкаського апеляційного суду від 08.04.2025, справа № 691/1504/23, якою рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 25.09.2024 залишено без змін;

- повідомлення Відділу освіти, культури та спорту ВК Мліївської сільської ради від 16.11.2023 № 227, щодо суми за невикористану відпустку;

- електронне повідомлення від 31.05.2025, про зарахування ВК Мліївською сільською радою не виплаченої компенсації за невикористанні відпустки у сумі 41681 грн. 54 коп.

Представником ВК Мліївської сільської ради надано суду:

- рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19.04.2024, справа № 691/1427/23, яким з ВК Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 стягнено моральну шкоду завдану незаконним звільненням з роботи у сумі 25000 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 271 грн. 08 коп. Рішення набрало законної сили 05.06.2024.

- платіжну інструкцію № 6 від 31.07.2024, платник ВК Мліївської сільської ради про списання коштів на моральну шкоду у справі № 691/1427/23 у сумі 25000 грн.

Із досліджених доказів вбачається, що за рішенням суду від 19.04.2024, ВК Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 відшкодовано моральну шкоду, що завдана незаконним звільненням з роботи у розмірі 25000 грн. 00 коп.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Необхідною умовою для відшкодування моральної шкоди є доведення позивачем перед судом факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до п. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана, а також вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 у справі № 455/1076/16-ц (провадження №61/48155св18).

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 754/13692/15-ц зробив висновок, що стягнення судом на користь позивача грошової компенсації за одне і теж саме порушення його прав, з одних і тих же підстав, призведе до подвійного стягненню коштів, що суперечить вимогам п. 5 ст. 23 ЦК України.

Про неможливість подвійного стягнення моральної шкоди також вказано у постанові Верховного суду від 17.04.2024 у справі № 914/666/23, а якій зазначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частина п`ята статті 23 ЦК України). Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз, позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння, за винятком, якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом.

Таким чином, законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за одним і тим самим фактом порушення прав, що узгоджується із висновками викладених у постановах Верховного Суду від 05.03.2024 у справі № 686/23937/23, від 13.11.2023 у справі № 686/13017/22, від 18.08.2023 у справі № 686/10621/22, від 13.07.2023 у справі № 686/13391/22, від 22.11.2022 у справі № 686/28957/21-ц, від 07.09.2022 у справі № 686/19070/21).

Стаття 61 Конституції України визначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи - ст. 76 ЦПК України.

У ході розгляду справи № 691/1427/23, судом вже розглядалося питання заподіяння позивачеві моральної шкоди за дії відповідача, пов`язані з незаконним його звільненням та невиплатою заробітку за час вимушеного прогулу, невиконання рішення суду про поновлення відповідача на роботі. Такі діяння відповідача були належним чином оцінені судом та 19.04.2024 було постановлено рішення про стягнення з виконавчого комітету Мліївської сільської ради на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої незаконним звільненням з роботи у сумі 25000 грн. 00 коп.

Чинне законодавство України не передбачає розмежування моральної шкоди за одне й те ж саме діяння, зокрема окремої оцінки завданої шкоди за звільнення, за невиплату кожної складової доходу тощо.

Суд вважає, що відповідач уже поніс майнову відповідальність за своє діяння, а позивач отримав належну компенсації моральної шкоди за рішенням Городищенського районного суду від 19.04.2024 у справі № 691/1427/23.

Подвійне стягнення з відповідача моральної шкоди, буде суперечити вимогам ст. 61 Конституції України та п. 5 ст. 23 ЦК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 11-13, 81, 206, 258, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мліївської сільської ради, в особі відділу освіти, культури та спорту про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога