ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа №766/19518/24

провадження 22-ц/819/1373/25

11 грудня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Приходько Л.А.,

Радченко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без виклику сторін) в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Зуб І.Ю., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Зміст позовних вимог

11 листопада 2024року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,в якому товариство просило стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 56 912,00грн.; судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 15 червня 2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений в електронному виді кредитний договір №819570651, згідно умов якого відповідачу надано в кредит грошові кошти у розмірі 16 000,00грн. на умовах строковості, зворотності та платності.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»свої зобов`язання перед позичальником виконало та надало кредит в розмірі 16 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язань з повернення коштів та сплати процентів, з приводу чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 56912,00грн., з яких 16 000,00грн. заборгованість по кредиту; 40 912,00грн. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами.

28 листопада 2018року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, протягом дії якого з урахуванням додаткових угод №19 від 28 листопада 2019року; №26 від 31 грудня 2020року; №27 від 31 грудня 2021року, клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 червня 2021року у розмірі 36 304,00грн., що підтверджено витягом з реєстру прав вимоги №147 від 17 серпня 2021року.

На підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»,з урахуванням додаткових угод №2 від 03 серпня 2021року та №3 від 30 грудня 2022року щодо продовження строку дії договору факторингу, право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 в розмірі 56912,00грн. за кредитним договором від 15 червня 2021року перейшло до нового фактора, що підтверджено витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023року.

30 вересня 2024року ТОВ «Юніт Капітал», згідно договору факторингу №3009/24 укладеного з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», набуло право грошової вимоги в розмірі 56912,00грн. до відповідача за кредитним договором №819570651 від 15 червня 2021року, що підтверджено відповідним реєстром боржників.

Оскільки ОСОБА_1 тривалий час не виконує зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача наявну заборгованість.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Херсоського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025року позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №819570651 від 15 червня 2021року в розмірі 56 912,00грн.; судові витрати у справі в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений в електронному виді кредитний договір №819570651, право вимоги за яким на підставі договору факторингу №3009/24 від 30 вересня 2024рокунабув позивач.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язань з повернення позичених коштів та сплати процентів за користування кредитом, то стягненню підлягає заборгованість в розмірі 56 912,00грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою судувід 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 01 травня 2025року.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025року скасувати та постановити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, щосуд не встановив належність відповідачу банківської карти НОМЕР_2 , на яку кредитор перерахував кредитні кошти в розмірі 16 000,00грн., а позичальник заперечує отримання цих коштів.

Позивач не довів набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором, оскільки договори факторингу були укладенні в 2018 та 2020роках, а кредитний договір №819570651 укладений 15 червня 2021року, тобто після договорів факторингу від 28 листопада 2018року та 05 серпня 2020року. Позивачем не надано реєстру прав вимоги до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020року, який би підтвердив перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та інших кредиторів на загальну суму 56 912,00грн. та доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу.

Правова позиція інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Юніт Капітал»», пославшись про законність та обґрунтованість заочного рішення суду від 01 травня 2025року, просило скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Товариство зазначило, що первісний кредитор у відповідності до вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 15 червня 2021року здійснив переказ кредиту в розмірі 16 000,00грн. на банківський рахунок відкритий на ім`я відповідача та зазначений позичальником у заяві на отримання кредиту. За приписами статті 22 зазначеного Закону обслуговуючий отримувача коштів банк здійснює перевірку відповідності номера рахунка отримувача та його коду, що міститься в розрахунковому документі, та зараховує кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. Тобто, банк отримувача перевіряє належність рахунку конкретній особі і лише після проведеної перевірки здійснює зарахування коштів. В противному випадку кошти повертаються кредитору. Згідно листа №26/07/24 від 26 липня 2024року було підтверджено переказ від первісного кредитора через платіжний сервіс LigPay відповідачеві на її картковий рахунок коштів в сумі 16 000,00грн.

Позивач зауважив, що до матеріалів справи надано витяги з Реєстрів прав вимоги до договорів факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018р.; №05/0820-01 від 05 серпня 2020р. та №3009/24 від 30 вересня 2024року, які підписані та мають печатку уповноважених осіб, а також іншу важливу інформацію, а саме номер реєстру, номер договору, дату договору, реквізити сторін, відповідно до встановлених форм договорів факторингу, які стосуються саме відповідача. В силу положень Законів України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», «Про інформацію» позивач не вправі надавати повні реєстри до договорів факторингу, які серед іншого містять таємниці фінансових послуг та конфіденційну інформацію щодо інших осіб (інших боржників), яка є інформацією з обмеженим доступом.

Чине законодавство не містить імперативної норми, яка б визначала, що право вимоги за договором факторингу переходить виключно після оплати. Стаття 1077 ЦК України лише закріплює обов`язок клієнта сплатити фактору винагороду у строк погоджений сторонами, з урахуванням принципу свободи договору, передбаченого статтею 6 ЦК України. Правочини, на підставі яких здійснено перехід права вимоги до відповідача не визнавалися недійсними, а відтак є чинними.

Розгляд справи апеляційним судом

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до положень частини першої статті 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

15 червня 2021року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №819570651, за яким відповідачу в кредит надані грошові кошти у розмір 16 000,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строк дії договору - 30 днів, з можливістю подальшого продовження цього строку позичальником; процентна ставка дорівнює 240,90 % річних, що становить 0,66 % в день від суми кредиту. У разі продовження строку дії договору процентна ставка за кредитом складає 310,25% річних або 0,85% в день. У випадку користування кредитом поза межами погодженого строку та несвоєчасній сплаті процентів, погоджена процентна ставка скасовується та нараховуються проценти з розрахунку 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту (пункти 1.1 -1.9.3 договору).

Згідно пункту 2.1.1.5 кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.

Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором (пункт 2.2.2.1).

Сторони дійшли згоди, що в усіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис (пункт 4.4).

Згідно платіжного доручення від 15 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу кошти у розмірі 16 000,00 грн. на поточний рахунок позичальника за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 , яка була зазначена ОСОБА_1 у заявці на отримання коштів.

Електронним повідомленням АТ «ТАСКОМБАНК» підтвердив, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, банком було здійснено перекази коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби по операціях, серед яких ОСОБА_1 .

Договір кредитної лінії №819570651 з додатками підписаний ОСОБА_1 15 червня 2021року з використанням особистого електронного підпису, із застосуванням одноразового ідентифікатора MNV8J62R.

Згідно розрахунку заборгованості борг відповідача за кредитним договором №819570651становить 56 912,00грн., з яких 16 000,00грн. заборгованість за кредитом та 40 912,00грн. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами.

28 листопада 2018року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу №28/1118-01 строком до 28 листопада 2019року. Строк дії цього договору неодноразово продовжувався на підставі укладених між сторонами додаткових угод №19 від 28 листопада 2019року до 31 грудня 2020року; №26 від 31 грудня 2020року до 31 грудня 2021року.

Протягом строку дії зазначеного договору, 17 серпня 2021року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 червня 2021року в розмірі 36304,00грн., що підтверджено витягом з реєстру прав вимоги №147 від 17 серпня 2021року.

На підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»,строк дії якого продовжувався до 30 грудня 2024 року на підставі додаткових угод №2 від 03 серпня 2021року та №3 від 30 грудня 2022року, право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 червня 2021року в розмірі 56 912,00грн. перейшло до нового фактора, що підтверджено витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023року.

30 вересня 2024року ТОВ «Юніт Капітал», згідно договору факторингу №3009/24 укладеного з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №819570651 від 15 червня 2021року, що підтверджено відповідним реєстром боржників (Додаток №22) та актом прийому-передачі реєстру боржників (додаток №23).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору фактор (ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який оформляється згідно з Додатком№1 є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.2 договору факторингу №3009/24 встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимог заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 1.5 договору права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (Додаток №2).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором(частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Особливості укладання кредитного договору в електронному виді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

За обставинами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт укладення нею кредитного договору від 15 червня 2021року. Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором становить 56 912,00грн., який позичальником не оспорюється.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач заперечує факт отримання нею кредиту в сумі 16000,00грн. та приналежність позичальнику банківської карти НОМЕР_2 , на яку первісний кредитор перерахував кредитні кошти.

Частинами першою та третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що15 червня 2021року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №819570651, за яким відповідачу в кредит надані грошові кошти у розмір 16 000,00грн., які позичальник була зобов`язана повернути в обумовлений договором строк та сплатити проценти за користування грошима.

Оскільки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не є банківською установою та немає прав на відкриття карткових рахунків, то перерахування кредиту було здійснено за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 , яка була зазначена ОСОБА_1 у заявці на отримання коштів. Факт переказу коштів підтверджений електронним повідомленням АТ «ТАСКОМБАНК».

В ході розгляду справи відповідач, будучи власником карткового рахунку та маючи повний та безперешкодний доступ до інформації по рахунку, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, не спростувала доводи позивача про надання (видачу) їй кредитних коштів. За наведених обставин колегія суддів визнає неприйнятними доводи апеляційної скарги в частині неотримання позичальником суми кредиту. При цьому суд зауважує, що в скарзі відповідачем заперечується факт отримання коштів на банківську карту НОМЕР_2 та її належність позичальникові, у той час коли перерахування коштів здійснювалося на платіжну карту НОМЕР_1 , тобто яка є іншою від карти, про яку йдеться в апеляційній скарзі.

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року у справі № 759/24061/19, провадження № 61-8593св21).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним з випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У справі, що переглядається встановлено, що право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №819570651 від 15 червня 2021року неодноразово передавалося на підставі договорів факторингу.

Твердження скаржника про те, що позивачем ТОВ «Юніт Капітал»не доведено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором, оскільки договори факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018року; №05/0820-01 від 05 серпня 2020року, за часом їх укладення передували укладенню кредитного договору №819570651 від 15 червня 2021року, колегія суддів оцінює критично з огляду на додаткові угоди до означених договорів факторингу, укладенихміж ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»; та між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», якими неодноразово продовжувалися строки дії договорів факторингу. Ураховуючи, що відступлення права вимоги до боржника проведено в межах строків дії договорів факторингу, посилання ОСОБА_1 в означеній частині слід визнати необґрунтованими.

Також колегія суддів не приймає до уваги аргументи скаржника про не надання позивачем реєстру прав вимоги до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020року, який би підтвердив перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відносно боржника ОСОБА_1 . Матеріали справи свідчать, що відступлення права вимоги до відповідача за вказаним договором факторингу відбулося 17 серпня 2021року, на підтвердження чого надана відповідна копія з реєстру боржників №147, яка була долучена до матеріалів позовної заяви.

З огляду на доводи апеляційної скарги заперечення відповідачем проти набуття позивачем права грошової вимоги до боржника за чинними договорами факторингу слід визнати неприйнятними. Боржник у кредитних правовідносинах не позбавляється обов`язку здійснити погашення заборгованості, у тому числі на користь первісного кредитора.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025 року постановлено з додержанням вимог закону, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, надана правильна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко