Провадження № 2/369/4567/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2025 м. Київ

Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Янченка А.В.,
за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділу майна подружжя.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 листопада 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя роз`єднано.

Виділено в самостійне провадження; позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Виділено в самостійне провадження; позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовну заяву в частині вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передано до канцелярії суду для проведення автоматизованого розподілу через автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи №369/19593/24 раніше визначеному складу суду, матеріали справи передано в провадження судді Янченко А.В.

Позивач ОСОБА_1 , мотивувала позов тим, що 24 січня 1998 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за №49.

Від спільного сімейного життя сторони мають дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис №416, видане Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 06 листопада 2012 року.

Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим.

Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Також оскільки відповідач не приймає участі у будь-яких діях щодо утримання та забезпечення спільної дитини сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що Відповідач аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні немає.

Окрім цього позивач зазначила, що спільна дитина сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує додаткових матеріальних витрат у зв`язку з наступним:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує «Комп`ютерну академію ІТ СТЕП ВИШНЕВЕ», що підтверджується рахунками-фактури.

Згідно консультативного висновку спеціаліста md_1416670 від 14.08.2024 року, спільній дитині сторін був поставлений наступний діагноз: ожиріння аліментарне, у зв`язку з чим було надано наступні рекомендації: нормалізація ваги, вітамін Д, субколарійна дієта, режим харчування.

Згідно консультативного висновку спеціаліста md_1417341 від 14.08.2024 року, спільній дитині сторін був поставлений наступний діагноз: відкритий або персистентний овальний отвір, у зв`язку з чим було надано наступні рекомендації: режим дня і ночі, санація вогнищ інфекції.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 02.09.2022 року, спільній дитині сторін був поставлений наступний діагноз: плоскостопість, у зв`язку з чим було надано наступні рекомендації: ортопедичні устілки індивідуально ходити самостійно, вправи на розтягнення ахілового сухожилля, ходьба на носочках, зовнішня внутрішня сторона стоп, ходьба по ортопедичному коврику, масаж м`язів гомілки, ходьба босим по нерівній поверхні, плавання в басейні.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 14.03.2024 року, спільній дитині сторін був поставлений наступний діагноз: остеохондропатія, у зв`язку з чим було надано наступні рекомендації: дозувати навантаження, індивідуальні ортопедичні устілки, звільнення від занять фізкультури на 1 місяць, мазь вольтарен 2 рази на день, при болях нурофен 400 мг 1 таблетка, олідетрим 1000 МО 1 раз на добу 3 4 місяці, кальцикер єдванс 2 капсули 1 раз на добу 1 місяць, котроль індексу маси тіла, рентген контроль через 3 місяці.

На підставі викладених обставин позивачка зазначає, що дитина потребує систематичних медичних оглядів, дотримання спеціалізованої дієти та регулярних фізичних навантажень, зокрема занять плаванням, які позивачка разом із дитиною постійно відвідує.

У зв`язку з цим позивачка звертається з вимогою про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/19593/24 від 29.11.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 27.02.2025 року.

У відзиві на позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, Відповідач позовну заяву ОСОБА_1 просив задовольнити частково, а саме:

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис №49.

Відповідно до частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України, стягнути з ОСОБА_2 , як Відповідача, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, розділити порівну між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

22 грудня 2024 року ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ОСОБА_2 , за змістом якого просила суд:

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис №49.

Стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з Відповідача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

03 січня 2025 року ОСОБА_2 подано заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 , за змістом якої просив суд:

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис №49.

Відповідно до частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України, стягнути з ОСОБА_2 , як Відповідача, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити у стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення Позивачкою позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, розділити порівну між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

09 грудня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 1998 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за №49.

Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Від спільного сімейного життя сторони мають дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд зазначає наступне:

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності зі ст. ст. 11, 15 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, часткового визнання Відповідачем у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву вимог Позивача, суд прийшов до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позов ОСОБА_1 було подано 19.12.2024 року, а відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне:

Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів була подана, зобов`язанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Постановою Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі №545/3115/19 визначено, що витрати на ремонт технічних пристроїв, на лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на утримання дитини.

З Постанови Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №205/4622/16-ц та у справі №760/10847/20 від 19.04.2023 року вбачається, що відвідування спортивної секції, басейну та дитячого гуртка малювання не можуть вважатися такими, що становлять особливі обставини.

Постановою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19 визначено, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Судом встановлено, що витрати, на які посилається позивачка, пов`язані з відвідуванням дитиною позашкільного навчального закладу, проходженням медичних оглядів, дотриманням рекомендованого режиму харчування та здійсненням фізичних навантажень (заняття плаванням), а також придбанням ортопедичних засобів та виконанням рекомендацій лікарів.

Разом із тим, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, такі витрати не відносяться до категорії «додаткових» у розумінні ст. 185 СК України, оскільки не становлять «особливих обставин», а є звичайними та передбачуваними витратами на утримання дитини, які охоплюються загальним розміром аліментів.

Таким чином, проаналізувавши подані докази, оцінюючи їх у сукупності та співвідносячи із правовими підходами, сформованими Верховним Судом, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини не підлягають задоволенню.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позов ОСОБА_1 було подано 22.10.2024 року, а відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачем за вимогу про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень, які підлягають стягненню на її користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позивач на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати за вимогу про стягнення аліментів, тому зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно з положенням п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), що 24 січня 1998 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за № 49 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. в дохід держави.

У задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Повне рішення складено: 12.12.2025 року.

Суддя А.В. Янченко