Провадження № 4-с/760/146/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передери Ганни Володимирівни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальності «Діджи Фінанс»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ Передери Г.В. протиправними про те, що відсутні законні підстави для зняття арешту з арешту з рахунку для виплат пенсійного забезпечення НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», оскільки до заяви про зняття арешту не додано виписки з рахунку.

В обґрунтування заявлений вимог зазначив, що на виконанні у старшого державного виконавця Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ Передери Г.В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва № 2-3293 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 193735,93 грн боргу.

11 вересня 2025 року виконавцем винесено постанову накладено арешту на кошти в сумі 164220,69 грн.

Вказаною постановою було накладено арешт на рахунок за № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Вказаний рахунок є захищеним рахунком оскільки на нього зараховуються виплати пенсії, що підтверджується довідкою АТ «Державний ощадний банк України» № 215 від 12.09.2025.

12 травня 2025 року на електронну адресу Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ (ІНФОРМАЦІЯ_3) направлено лист з проханням зняти арешт з рахунку НОМЕР_2 , оскільки на нього надходить пенсія та додано довідку АТ «Державний ощадний банк України» № 215 від 12.09.2025 яка це підтверджує.

17 вересня 2025 року в АСВП виконавцем створено вимогу (повідомлення) де вказано, що до заяви від 12.09.2025 про зняття арешту з рахунку для отримання пенсійного забезпечення не додано виписку з рахунку, на який надходять пенсійні виплати. У зв`язку з чим законних підстав, для зняття арешту з рахунку для виплат пенсійного забезпечення немає.

В подальшому виконавцю надано виписку по рахунку.

26 вересня 2025 року постановою виконавця було знято арешт з рахунку№ НОМЕР_2 , який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Заявник вважає, що вимога виконавця (повідомлення) про те, що відсутні законні підстави для зняття арешту з рахунку для виплат пенсійного забезпечення, з підстав не додання до заяви про зняття арешту виписки з рахунку, є протиправною, оскільки така норма не передбачена чинним законодавством.

Належним підтвердженням, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, згідно із Законом, є саме довідка з установи банку. В даному випадку таку довідку було надано виконавцю.

Таким чином, виконавець безпідставно вимагав у заявника виписку по рахунку для зняття з нього арешту.

Покликаючись на вищезазначене, просить скаргу задовольнити та зняти арешт з рахунку для виплати пенсійного забезпечення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2025 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2025 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

04 листопада 2025 року до суду надійшли заперечення (відзив) представника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на скаргу ОСОБА_1 , у яких просить залишити скаргу без задоволення, з огляду на те, що в діях державного виконавця відсутня бездіяльність.

Так, на виконанні у Відділі перебуває виконавчий лист № 2-3293, виданий 20.01.2010 Солом?янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 193735,93 грн боргу на користь ТОВ «Діджи Фінанс».

16 жовтня 2014 року, керуючись ст.ст. 3, 4, 21, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (у старій редакції), державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження НОМЕР_3 у ході примусового виконання рішення суду вчинені заходи шодо виявлення майна/коштів боржника шляхом направлення відповідних запитів до органів, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності, відкриття рахунків.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлені запити до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр забором на його відчуження, а також щодо місця отримання доходу та наявності коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах.

Згідно отриманих відповідей, у ОСОБА_1 виявлено відкриті рахунки у банківських установах: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Державний ощадний банк».

У відповідності до ст.18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника з урахуванням загальної заборгованості, виконавчого збору та направлено для виконання до банківських установ. Залишок боргу станом на 11.09.2025 року - 164220,69 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах та виявлене рухоме майно.

При перевірці залишку на вказаних рахунках було виявлено грошові кошти, державним виконавцем сформовано платіжну інструкцію з метою списання коштів, які було надіслано до банківської установи АТ «Державний ощадний банк».

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов?язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Банк не повідомив державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника є рахунком зі спеціальних режимом використання, дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палат Касаційного цивільного суду від 29.01.2025 у справі №279/809/24).

Отже, кошти стягнуті з боржника спрямовані на виконанні рішення суду та перераховані стягувачу. Виконавчий збір зараховано до Державного бюджету України. Кошти виконавчого збору не є доходом державного виконавця та відділу, вони надходять на рахунки Державної казначейської служби, ці кошти використовуються відповідно до бюджетного законодавства, таким чином виконавчий збір - це обов?язковий платіж до державного бюджету, який стягнуто з боржника у зв?язку з примусовим виконанням рішення суду, яке набрало законної сили.

У скарзі також боржник зазначає, що 12.05.2025 року він звертався на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 відділу, направляв лист з проханням зняти арешт з рахунку, однак, дана електронна адреса за відділом закріплена з вересня 2025 року, тобто ніяким чином відділ не міг отримати дане звернення.

15 вересня 2025 року надійшло повідомлення боржника про те, що на арештований рахунок надходить пенсія, у зв?язку з чим, просить зняти арешт з рахунку, даний лист надійшов до відділу з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 До даного повідомлення не було додано виписку з рахунку, це мало процесуальні наслідки, оскільки виписка є необхідним додатком для підтвердження певних обставин, таких як фактичне зарахування пенсійних виплат на даний рахунок, тому 17.09.2025 держаним виконавцем було направлено повідомлення боржникові та роз?яснено про необхідність додати вищевказану виписку до заяви.

19 вересня 2025 року надійшло повідомлення боржника про те, що на арештований рахунок надходить пенсія, у зв?язку з чим він просить зняти арешт з рахунку, даний лист надійшов до відділу з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 з прикріпленим вкладенням: довідка з банківської установи про цільове призначення рахунку, виписка про рух коштів на рахунку.

26 вересня 2025 року у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, а саме з рахунку для пенсійних виплат.

Згідно вхідної номенклатури Відділу жодної заяви, щодо повернення коштів боржникові не надходило.

Розроблена законодавцем правова концепція запобіганню порушення прав боржника стосовно володіння, користування та розпоряджання грошовими коштами, на які розповсюджується встановлене законодавством обмеження щодо накладення арешту в межах виконавчого провадження, визначає, що на момент вжиття такого заходу з метою ефективного виконання судового рішення державний виконавець не володіє інформацією про стан рахунку боржника, на який накладається apeшт.

Саме банк повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на які заборонено накладення арешту, банк зобов?язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас у разі, якщо банк не повідомив державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, то дії державного виконавця водо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2024 року у справі №338/1125/23.

Крім, того, з метою недопущення безповоротного втручання у право боржника на володіння користування та розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на банківських рахунках зі спеціальним режимом, які в силу вимог закону підпадають під обмеження щодо можливості накладення арешту на них, законодавець не обмежив боржника у праві надати державному виконавця докази на підтвердження спеціального режиму банківського рахунку, на який накладено арешт.

Боржник також не повідомив державного виконавця про спеціальний режим банківського рахунку, на який йому нараховуються пенсійні виплати, в зв?язку з чим дійшли обґрунтованого висновку про відсутність порушення законодавства в діях державного виконавця щодо прийняття постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Заявник помилково вважає, що саме на державного виконавця покладений обов`язок здобувати докази для з`ясування правового режиму арештованого банківського рахунку, водночас як роз`яснено колегією суддів обов`язок державного виконавця полягає у знятті арешту з рахунку боржника саме за умови надання такої інформації про рахунок банком або боржником.

05 листопада 2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення (відповідь на відзив), у яких зазначив, що у тексті скарги було допущено описку, а саме помилково зазначено дату надіслання на електронну адресу Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ 12.02.2025, тоді як правильною є дата «12.09.2025». Вказує, що станом на 12.09.2025 державному виконавцю було достеменно відомо про цільове призначення рахунку НОМЕР_2 . Державний виконавець, всупереч вимогам Розділу IX Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, не додав до матеріалів АСВП роздруківку про отримання листа від 12.09.2025. Це Положення зобов`язує виконавців вносити до Системи відомості про всі отримані заяви сторін та їх скановані копії.

До того ж, виконавець у відзиві не заперечує, що підставою для відмови у знятті арешту (до 18.09.2025) була відсутність виписки по рахунку. Водночас виконавець не посилається на жодну норму права, яка б зобов`язувала боржника надавати виписку по рахунку як обов`язковий документ, а виконавця вимагати у боржника, для зняття арешту з пенсійного рахунку, за наявності довідки банку.

Надана боржником довідка АТ «Ощадбанк» № 215 від 12.09.2025 є належним та достатнім доказом, який чітко ідентифікує рахунок як такий, що відкритий для зарахування пенсії. Відсутність посилань на нормативно-правові акти, які б виправдовували вимогу надати виписку на додаток до довідки, свідчить про протиправність дій виконавця які не передбачені законом.

06 листопада 2025 року від представника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшли додаткові пояснення, в яких виконавець зазначив, що 26 вересня 2025 року у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, а саме з рахунку для пенсійних виплат.

Банк не повідомляє державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальних режимом використання, дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними. (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2025 у справі №279/809/24).

Відповідно до постанови НБУ № 162 від 05.11.2014, Листом Міністерства юстиції України від 17.08.2021 № 30679/8.4.1/32-21 роз`яснено, що державний виконавець повинен зняти арешт з рахунку, якщо боржник надає підтвердження, що рахунок є соціальним. Як підтвердження приймаються: довідка з банку, що рахунок відкритий для зарахування пенсій на соціальних виплат, виписка з банку з призначенням платежів, довідка з пенсійного фонду або УСЗН, що виплати надходять саме, на цей рахунок.

В судове засідання заявник не з`явився, однак 03 листопада 2025 року подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, у якій вказав, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Державний виконавець Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передера Г.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Представник стягувача ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

З`ясувавши доводи та аргументи учасників, обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заперечення представника виконавчої служби, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку що у задоволенні скарги необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 16 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №2-3293, виданого 20 січня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 193735,93 грн.

11 вересня 2025 року державним виконавцем винесено постанову № НОМЕР_3 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Копію постанови направлено на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Згідно з довідкою №215, виданою «Ощадбанк» 12 вересня 2025 року, ТВБВ №10018/0108 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» Замулі С.О. відкрито рахунок № НОМЕР_2 для виплати пенсії.

12 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням про зняття арешту з пенсійного рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Ощадбанк», оскільки він є рахунком для отримання пенсії.

Вказана заява одержана Відділом 15 вересня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції від 15.09.2025 №25.2-28/8003.

ОСОБА_1 було повідомлено, що до заяви не додано виписку з рахунку, на який надходять пенсійні виплати.

18 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням про зняття арешту з пенсійного рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Ощадбанк», оскільки він є рахунком для отримання пенсії. До заяви додано довідку №215 від 12 вересня 2025 року, видану АТ «Ощадбанк» та виписку по рахунку № НОМЕР_2 .

Вказана заява одержана Відділом 19 вересня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції від 19.09.2025 №25.2-28/8234.

26 вересня 2025 року постановою державного виконавця знято арешт з рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію також визначається Закону України «Про виконавче провадження» та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція) контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, пенсії, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами першою та другою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на пенсію боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення, у розмірі не більше 20 відсотків пенсії за іншими видами стягнень.

Зняття арешту з коштів, що складають пенсію, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із пенсії, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Враховуючи вищевикладене, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 просив визнати дії визнати дії старшого державного виконавця Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ Передери Г.В. протиправними про те, що відсутні законні підстави для зняття арешту з арешту з рахунку для виплат пенсійного забезпечення НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», оскільки до заяви про зняття арешту не додано виписки з рахунку, та посилався на те, що вказані дії державного виконавця є порушенням статей 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Як було встановлено судом, постановою старшого державного виконавця від 11 вересня 2025 року накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках, відкритих в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , у тому числі грошові кошти, які розміщені на рахунках в АТ «Ощадбанк». При цьому державний виконавець визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

На момент вжиття такого заходу державний виконавець не володів інформацією про стан рахунку боржника, на який накладається apeшт.

Після звернення 12 вересня 2025 року ОСОБА_1 з клопотанням про зняття арешту з пенсійного рахунку його було правомірно повідомлено про необхідність надання виписки з рахунку, на який надходять пенсійні виплати, адже в довідці №215 від 12 вересня 2025 року за рахунком № НОМЕР_2 не було зазначено про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, а лише вказано про те, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито пенсійний рахунок. Крім того, дана довідка не містила підтвердження того, що цей рахунок використовується виключно для отримання пенсії.

АТ «Ощадбанк», який виконував оскаржувану постанову про арешт коштів боржника, також не визначив статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та не повідомляв про заборону накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 .

Відтак станом на 17.09.2025 року у виконавця були відсутні підстави для застосування положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту.

Як встановлено судом, державному виконавцю вдалося встановити правову природу коштів на рахунку лише після отримання виписки по рахунку № НОМЕР_2 , яка була направлена боржником 19 вересня 2025 року, після чого 26 вересня 2025 року постановою державного виконавця було знято арешт з рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Частиною 3 статті 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що виконавець діяв відповідно до закону, у межах повноважень, при цьому право заявника не було порушено, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 259-261, 268, 352, 354, 355, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передери Ганни Володимирівни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальності «Діджи Фінанс», - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч.2 ст.261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч.1 ст.355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч.1 ст.354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова