Справа № 364/777/25
Провадження № 2/364/433/25
09.12.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Макаренко Л.А.,
при секретарі судового засідання Голуб А.Л.,
учасники справи не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА»)
до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До Володарського районного суду Київської області 26.08.2025 надійшов зазначений позов ТОВ «БІЗПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 20.12.2021 № 440718-КС-001 у загальному розмірі 44 471,36 грн та судові витрати (а.с. 9).
22 590,60 грн заборгованість за кредитом («тілом» кредиту);
21 880,76 грн заборгованість за процентами.
Копії позовної заяви та доданих до неї документів надіслано Відповідачеві, суду надано докази на підтвердження (а.с. 51).
Після виконання вимог частин шостої восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, строки для подання сторонами інших заяв по суті справи, витребувано за клопотанням Позивача письмові докази, призначено судовий розгляд справи на 24.09.2025 (а.с. 57-60), відкладений надалі на 14.10.2025 через першу неявку Відповідача у судове засідання та ненадходження витребуваних документів до суду, потім на 04.11.2025 за клопотанням Відповідача для надання можливості врегулювання спору (а.с. 89), на 25.11.2025 через неявку Відповідача та на 09.12.2025 за клопотанням Відповідача також для врегулювання спору (а.с. 103).
У судові засідання представник Позивача не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджено, зокрема, довідками про доставку електронних листів та рекомендованими поштовими повідомленнями (останнє а.с. 110); у позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 9).
Відповідач у судове засідання 09.12.2025 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася, зокрема, особисто під час подання нею згаданих клопотань про відкладення розгляду справи; про причини неявки суд не повідомляла; клопотань (заяв) про відкладення судових засідань, а так само відзиву із запереченнями проти позову або заяви про визнання позову суду також не подавала.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в позовній заяві (а.с. 9), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ТОВ «БІЗПОЗИКА» є фінансовою установою, основним видом діяльності якої є кредитування, що підтверджено відповідно копіями Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК номер 880 (а.с. 43), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 43-44), витягу з Державного реєстру фінансових установ (а.с. 47), має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 45, 46).
За умовами цього Кредитного договору Кредитодавець (Позивач) надає Позичальнику (Відповідачеві) грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн; строк кредитування 24 тижні; строк дії Договору до 06.06.2022; стандартна процентна ставка фіксована, 0,86470000 % в день; орієнтована реальна річна процентна ставка 3 584,96 грн; комісія на надання кредиту 3 750,00 грн, що нараховується одноразово при видачі кредиту; орієнтовна загальна вартість кредиту 54 960,00 грн.
Детальна інформація наведена у Паспорті споживчого кредиту (а.с. 25-26).
Візуальна форма послідовності дій Відповідача щодо укладення в електронній формі Кредитного договору також додана до позовної заяви (а.с. 27).
Відповідачем частково здійснювалися платежі на погашення кредитної заборгованості, але не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, Розрахунок якої за станом на 08.08.2025 додано до позовної заяви (а.с. 10-17). Із цього Розрахунку також вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом було припинено 06.06.2022, що відповідає наведеним вище умовам кредитного договору.
При цьому суд бере до уваги як належний і допустимий доказ кредитної заборгованості згадану виписку за картковим рахунком Відповідача, враховуючи висновки Верховного Суду (викладені, зокрема, у постановах 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 30.11.2022 у справі № 214/6975/15).
Таким чином, Відповідач не надала своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення її заборгованості за Кредитним договором згідно з умовами цього Договору. У зв`язку з цим Відповідач за станом на 08.08.2025 має перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 44 471,36 грн, що складається з такого:
22 590,60 грн заборгованість за кредитом («тілом» кредиту);
21 880,76 грн заборгованість за процентами.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша, п`ята статті 81 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
В ухвалі суду від 02.09.2025 про відкриття провадження у цій справі сторонам було роз`яснено засади цивільного судочинства, зокрема положення статті 12 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (а.с. 59).
Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За визначеннями частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому за положеннями частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо ж сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості, а так само і порядок вчинення електронних правочинів, зокрема й кредитних договорів, тобто із застосуванням згаданих інформаційно-комунікаційних систем визначено Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтею 11 цього Закону.
За визначенням пунктів 5, 7 частини першої статті 3 названого Закону електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання електронного правочину. Таким електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 цього Закону).
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 названого вище Закону).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Підсумовуючи усе викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості і достовірності кожного доказу окремо та достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, враховуючи також висновки щодо застосування норм права, викладені у наведених постановах Верховного Суду (частина шоста статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову повністю, оскільки, як встановлено судом, Відповідач порушила умови кредитного договору від 20.12.2021 № 440718-КС-001, укладеного нею з Позивачем, не виконала в повній мірі взяті на себе зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості відповідає визначеному у названому договорі розміру наданого Відповідачеві кредиту та процентній ставці за користування кредитом згідно з умовам кредитування, що підтверджено належними і допустимими доказами, які не оспорювались Відповідачем.
Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір.
Враховуючи, що розгляд справи здійснено за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось (частина друга статті 247 ЦПК України).
Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 626, 629, 639, 1054 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та керуючись статтями 2-4, 12, 13, 124, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 289, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Копії повного заочного рішення суду направити учасникам справи.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Володарським районним судом Київської області за письмовою заявою Відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення; така заява про перегляд заочного рішення подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам статті 285 ЦПК України.
Заочне рішення суду може бути оскаржено Позивачем у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного тридцятиденного строку, якщо протягом цього строку не було подано заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.
Повне рішення суду складено 12.12.2025.
Суддя Л. А. Макаренко