Провадження № 2-др/686/201/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі судового засідання Козуляк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Оліферук Ж.А. про ухвалення додаткового рішення по справі № 686/28660/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана та підписана представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну стягнення аліментів,-

встановив:

Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 686/28660/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана та підписана представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну стягнення аліментів, посилаючись на те під час ухвалення рішення по справі № 686/28660/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана та підписана представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну стягнення аліментів судом не розглянуто позовну вимогу про судові витрати, які понесла позивач за надання їй правничої допомоги адвокатом. Питання про стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. судових витрат ставилось в позові, до якого також додано договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт та квитанція до прибутково-касового ордера.

Учасники справи, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились.

Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

За змістом п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до приписів ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2,ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За правилами ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, 25.11.2025 року Хмельницьким міськрайооним судом ухвалено рішення, за яким позовну заяву задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.05.2025 року у справі № 686/7491/22 та стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (06.12.1984 рн., РОНКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок в дохід держави.

Під час ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги.

Згідно позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана та підписана представником Оліферук Жанною Антонівною, вказано, що позивачка понесла документально підтверджені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., що підтверджено договором про надання правничої допомоги (п. 4.1 Договору) та квитанцією до прибуткового касового ордеру, та міститься вимога про стягнення з відповідача цих витрат.

До матеріалів справи долучено копію Договору про надання правничої допомоги № 24-09 від 24.09.2025 року, згідно п. 4.1 якого вказано, що на адвокатські послуги за п.1.1. цього Договору клієнт сплачує Адвокату винагороду, погоджену за взаємною угодою за вирішення спору на підставі поданого позову до вирішення справи по суті в суді першої інстанції 5000 грн.

Згідно п. 1.1 цього договору предметом даного Договору є надання Адвокатом правової допомоги у справі про зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_3 .

Вказаний договір укладено між адвокатом Оліферук Ж.А. та ОСОБА_1 , проте в частині підписантів вказано в частині адвоката Оліферук Ж.А., а частині клієнт ОСОБА_3 .

Також долучено копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 00025 від 29.09.2025 року, за яким прийнято від Ромасюкової Т.О. 5000 грн.

Згідно з ч. ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 820/479/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Водночас матеріали справи не містять попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. Не міститься такого розрахунку й у долученому Договорі про надання правничої допомоги № 24-09 від 24.09.2025 року, який окрім іншого не підписаний позивачем, а вказано в якості клієнта відповідача ОСОБА_3 . Також не долучено акт виконаних робіт.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

В постанові у справі №922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

Враховуючи, що стороною позивача не доведено допустимими доказами наявність правових підстав для витрат на правову допомогу, в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючисьст.ст.141,270,353,354,355 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Оліферук Ж.А. про ухвалення додаткового рішення по справі № 686/28660/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана та підписана представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну стягнення аліментів, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа