печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

з участю секретаря судових засідань Сіренко С. О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 заявниця звернулась до суду із заявою, у якій просить зобов?язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надати заявниці інформацію про суми та дати отримання батьком заявниці ОСОБА_2 дивідендів від Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк».

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є правонаступником частки батька ОСОБА_2 в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 01.09.2023 та свідоцтвом про право на спадщину за законом у спадковій справі №2/2024, зареєстровано в реєстрі за №1375.

Для реалізації права заявниці на спадщину, а саме отримання частки в майні Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк», виникла необхідність розкриття інформації про суму виплачених дивідендів батькові ОСОБА_2 від Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк». 30.09.2024 заявницею було прийнято рішення про вихід з учасників Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк».

Відповідно до норми ч. 3 ст. 27 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» №2275-VIII від 06.02.2018 року Товариство не має права виплачувати дивіденди учаснику, який повністю або частково не вніс свій вклад. Таким чином, інформація про суму виплачених дивідендів Товариством з додатковою відповідальністю «Маяк» батькові заявниці підтверджує юридичний факт внесення ОСОБА_2 до статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» внеску у повному розмірі та підтверджує право ОСОБА_1 як його спадкоємиці на частку в майні Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2025 відкрито провадження у даній справі та, з урахуванням ст. 19 ЦПК України, призначив до розгляду за правилами окремого провадження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 41 Конституції України зазначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права i обов`язки, які не входять до складу спадщини імперативно визначені у статті 1219 ЦК України є виключними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.,

У пункті 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» судам роз`яснено, що у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність (частина перша статті 1076 ЦК України).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам по справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів).

Пунктом 3.4. Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління НБУ від 14 липня 2006 року № 267, визначено, що для надання довідок за рахунками (вкладами) у разі смерті їх власників державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам у справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів) до банку подається заява за довільною формою. Довідка складається банком за довільною формою і має містити інформацію про наявність рахунку та залишок коштів на ньому.

Згідно пункту 10.15 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу згідно із законом, заповітом або розпорядженням, банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника рахунку на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину або дозволу нотаріуса на одержання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця, або за рішенням суду.

Матеріалами справи встановлено, що заявник звернулась до суду з заявою про розкриття банківської таємниці, для отримання інформації щодо руху коштів по рахунках її померлого батька, для з`ясування обсягу спадкового майна, яке її батько можливо повинен був отримати, але не отримав за життя.

Згідно приписів ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Судом встановлено, що заява ОСОБА_1 ґрунтується на спорі який має розглядатися в порядку позовного провадження, що відповідає цілком судовій практиці Верховного Суду.

Зазначене підтверджується Постановою Верховного Суду України 11 грудня 2023 року м. Київ у справі № 757/23191/20-ц, якою було залишено без змін постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року яким було розглянуто у позовному провадженні спір за позовом спадкоємця до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, а саме отримання від банку довідки про суму коштів на рахунках спадкодавця, перелічених у свідоцтві, станом на дату його смерті. А також постановою Верховного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 930/2945/21-ц.

Суд наголошує, що в порядку окремого провадження можуть бути розглянути тільки безспірні справи.

У відповідності до спеціальної норми ч. 3 ст. 349 ЦПК України, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду встановлених в ході розгляду заяви обставин, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про розкриття банківської таємниці без розгляду, оскільки вона ґрунтується на спорі про право.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись статтями: 10, 12, 13, 19, 263-268, 273, 347-350 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницюпро розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона не позбавлена права звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя Ю. Г. Головко