Справа № 570/5695/25
провадження № 2/570/2594/2025
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів по цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

покликаючись на непогашення позичальником заборгованості за кредитним договором, керівник Марія Ткаченко у поданій через систему "Електронний суд" 04 листопада 2025 року позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 81 165 грн. 44 коп. боргу та судові витрати.

Представник позивача Марія Ткаченко у поданій через систему "Електронний суд" заяві просить витребувати у АТ "А-Банк" відповідну інформацію щодо відповідача. Пояснює, що позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виниклав в процесі розгляду справи в суді. Підставою для витребування доказів стало те, що відомості із банку позивач самостійно не зміг отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

За змістом ст.76,81,95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним із засобів встановлення таких даних є письмові докази (документи (крім електронних), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.2, 3 ст.83 цього Кодексу /ч.1 ст. 84 ЦПК України/.

Ч.2 ст.84 ЦПК України встановлено, що у клопотанні про витребування доказів, окрім іншого, має бути зазначено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Предмет доказування визначається як сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, тобто фактів, з якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, згідно з ч.1 ст.84 ЦПК України законодавець не передбачає необхідності поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, а лише зазначає, що якщо клопотання подане з пропуском встановленого строку, суд задовольняє його або залишає його без задоволення, в залежності від обґрунтованості причин неможливості його подання, які не залежать від особи. Тобто строк для подання клопотання про витребування доказів не підлягає поновленню.

На підставі вищезазначеного, у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів необхідно відмовити.

Крім цього, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів необхідно відмовити, оскільки ним не обґрунтовано неможливість його подання разом з позовною заявою з причин, що не залежали від нього. Причинами неможливості подання такого клопотання можуть бути обставини, які об`єктивно перешкоджали особі в поданні клопотання про витребування доказів разом з позовом.

Обставинами, які об`єктивно перешкоджають особі в поданні відповідного клопотання є такі, обставини, які не залежать від волі особи та перешкоджають їй в його поданні у встановлений законодавцем строк.

Не можуть вважатися такими обставинами, як заперечення факту відповідачем отримання коштів, оскільки це не перешкоджало особі подати до суду відповідне клопотання разом з позовом та це право відповідача заперечувати факти (обставини) на які посилається позивач. Подаючи позовну заяву позивач має передбачати, що відповідач має право не визнавати певні обставини вказані позивачем в позові, заперечувати належність і допустимість доказів поданих відповідачем на підтвердження обставин зазначених в позові.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; - зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; - зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У поданому через систему "Електронний суд" позові представник позивача зазначив, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. В додатках до позову представник вказав, що додаються докази отримання (перерахування) грошових коштів за договором від кредитодавця. Суд звертає увагу, що у позовній заяві представник позивача не вказував, що він не може подати певні докази на підтвердження факту надання кредиту відповідачу, а навпаки вказав на їх існування та додавання їх до позову.

Подаючи позов, представник позивача вважав, що подані ним докази є достатніми для доведення обставин надання відповідачу кредиту. Тому суд вважає, що представник позивача намагається лише збільшити кількість доказів на підтвердження обставин надання кредитних коштів відповідачу.

З огляду на викладене, керуючись 84, п.2 ч.1 ст.257, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" про витребування доказів у цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.