Справа № 490/8576/25
н/п 2/490/4694/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 30900,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 06.12.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №12663-12/2024. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти у розмірі 5000,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року в розмірі 21000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн - сума заборгованості за штрафом.

27.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів» укладено Договір факторингу №27052025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року.

Крім того, 29.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №73385762. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти у розмірі 3000,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором №73385762 від 29.01.2025 року в розмірі 9900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 450,00 грн - комісія за надання кредиту.

27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з поверненя боргів" укладено Договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №73385762 від 29.01.2025 року.

Враховуючи наведене вище, позивач вважає що наділений правом вимоги до відповідача за кредитними договорами №12663-12/2024 від 06.12.2024 року та №73385762 від 29.01.2025 року у загальному розмірі 30900,00 грн.

З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

14.10.2025 року матеріали справи передані судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 15.10.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 15.10.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 10.11.2025 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання».

29.10.2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи.

29.10.2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується його особистим підписом на вищевказаній заяві від 29.10.2025 року.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

06.12.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №12663-12/2024.

Вказаний кредитний договір було підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Y734.

З паспорту споживчого кредиту, який було підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W515, вбачається, що сторони погодили наступні умови: тип кредиту - кредит; сіма/ліміт кредиту - 5000,00 грн; строк кредитування - 120 днів; процентна ставка - 1% в день, що становить 365% річних; загальні витрати за кредитом - 6000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 11000,00 грн; реальна річна процентна ставка -2428,90%.

На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти в сумі 5000,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року. Сума заборгованості складає 21000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн - сума заборгованості за штрафом.

Факт перерахування кредитних коштів підтверджується повідомленням Генерального директора ТОВ «УПР» №3426_15 від 06.08.2025 року, в якому зазначено, що 06.12.2024 року на платіжну карту № НОМЕР_1 (дана платіжна карта зазначена в п. 1.6 кредитного договору №12663-12/2024) було успішно перераховано 5000,00 грн.

Позивач, в позовній заяві зазначав, що 27.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів» укладено Договір факторингу №27052025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вищезазначений договір факторингу до матеріалів справи долучений не був.

Натомість в матеріх справи наявний договір факторингу №17072025 від 17.07.2025 року, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», який не стосується передачі права вимоги за кредитним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних достатніх та допустимих доказів того, що він придбав у ТОВ «Стар Файненс Груп» право вимоги саме за вказаним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року.

При цьому, суд зазначає, що наявний в матеріалах справи додаток №1 до договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 року (реєстр боржників) без самого договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 року, не може достовірно довести, що позивач дійсно придбав право вимоги у ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитним договором №12663-12/2024 від 06.12.2024 року.

Отже позивач в супереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України не надав доказів придбання права вимоги до відповідача за укладеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 06.12.2024 року кредитним договором №12663-12/2024, що вказує на необхідність відмови в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 21000,00 грн.

Крім того, 29.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73385762, який було підписано останнім електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 80687.

На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти в сумі 3000,00 грн.

З паспорту споживчого кредиту до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73385762 від 29.01.2025 року, який було підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 68757, вбачається, що сторони погодили наступні умови: тип кредиту: надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту), сума/ліміт кредиту: 3000,00 грн, строк кредитування: 30 днів, процентна ставка: 0,5% в день, 182,5% річних, комісія за надання кредиту: 15% від суми кредиту 450,00 грн, загальні витрати за кредитом: 900,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: 3900,00 грн, реальна річна процентна ставка: 2617,16% річних.

Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №73385762 від 29.01.2025 року в розмірі 9900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 450,00 грн - комісія за надання кредиту.

27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з поверненя боргів" укладено Договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №73385762 від 29.01.2025 року.

Відповідно до п. 3.1. вищезазначеного договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників в казується в таких реєстрах боржників

Додатковою угодою №5 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року реєстр боржників №8 від 26.06.2025 року було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року.

Відповідно до Реєстру Боржників №8 від 26.06.2025 року до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №73385762 від 29.01.2025 року в розмірі 9900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 450,00 грн - комісія за надання кредиту.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників №8 за вказаним Договором факторингу підписано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» 26.06.2025 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиці яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості який створений первісним кредитором, з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №73385762 від 29.01.2025 року складає 9900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6000,00 грн - сума заборгованості за пенею, 450,00 грн - комісія за надання кредиту.

При цьому, щодо нарахованої позивачем пені за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань у розмірі 6000,00 грн, суд звертає увагу на наступне.

Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.

Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.

Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце з 29 січня 2025 року та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування пені не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №73385762 від 29.01.2025 року у загальному розмірі 3900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 450,00 грн - комісія за надання кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 381,53 грн судового збору, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №136894 від 23.09.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, Симона Петлюри, буд. 30) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №73385762 від 29.01.2025 року у розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 450,00 грн - комісія за надання кредиту.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 381 (триста вісімдесят одну) гривню 53 копійки.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін