Справа № 503/1262/25
Провадження № 2/503/731/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, як онука, являється спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 , але своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи, що на день відкриття спадщини вона проживала в Молдові на великій відстані від місця смерті та поховання баби. З вищевказаних підстав просить визначити їй додатковий строк тривалістю 6 місяців для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовче засідання позивач не з`явилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 16.02.2023 року Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.69 га, яка розташована на території Будеївської сільської ради Подільського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №073353, виданого 25 лютого 2004 року Кодимською райдержадміністрацією Ради народних депутатів.

За час свого життя, а саме 15 лютого 2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла право власності на земельну ділянку(пай) згідно державного акту серії 1-ОД№073353, площею 1,69 га, виданого на підставі розпорядження голови Кодимської райдержадміністрації Одеської області № 62 від 28.01.2004 року ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 06.01.1989 року тасерії НОМЕР_3 від 03.07.1964 року, а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 28.08.2010 року.

Отже позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , до нотаріуса не подавала.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась та спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались. Ця обставина підтверджується листом державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №651/01-16 від 04.08.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 16.08.2023 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно постійно проживає в Республіці Молдова. Ретельний аналіз вищевказаних обставиин свідчить про те, що позивач з поважних та об`єктивних причин (велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна) пропустила строк для прийняття спадщини.

Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивачки на спадщину не претендує, сама спадщина до цього часу ніким іншим не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, ч.6 ст.263, ст.ст.264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк тривалістю 6 (шість) місяців, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова