Провадження № 2/463/60/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Львова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якій просить Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 69 549 гривень 23 копійки.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 10.07.2019 у справі № 463/1115/18, що набрало законної сили 07.02.2020, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ухвалено стягнути з Відповідача на користь Позивачки кошти у загальному розмірі 443 494,7 грн., які складаються з таких сум: 433224,40 грн. відшкодування майнової шкоди; 2500 грн. вартості експертного автотоварознавчого дослідження; 5000 грн. відшкодування моральної шкоди; 2770,30 грн. сплаченого судового збору. Вказане рішення звернено до примусового виконання на підставі виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом міста Львова 04.03.2020 року, на підставі якого 13.03.2020 року відкрито виконавче провадження № 61546278, в якому Позивачка є стягувачем, а Відповідач боржником. У рамках цього виконавчого провадження на користь Позивачки (стягувача) не було стягнуто жодних коштів, що підтверджується листом приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича № 1467 від 07.04.2023, який Позивачка отримала 10.04.2023. Також додається копія постанови про відкриття виконавчого провадження і копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.08.2024 року ВП №61546278. Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2023 року у справі № 463/2857/23 позов ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 215 483,71 грн. (двісті п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят три гривні сімдесят одну копійку) інфляційних втрат та 39 447,82грн. (тридцять дев`ять тисяч чотириста сорок сім гривень вісімдесят дві копійки) трьох процентів річних за прострочене виконання грошового зобов`язання. Вказане рішення звернено до примусового виконання на підставі виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом міста Львова 27.09.2023 року, на підставі якого 13.11.2023 року відкрито виконавче провадження № 73314837, в якому Позивачка є стягувачем, а Відповідач боржником. Станом на 25.09.2024 сума боргу Відповідача з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України становила 698 424,23 (сума боргу) + 48 868,31 (інфляційне збільшення) + 20 680,92 (штрафні санкціі) = 767 973,46 грн.Оскільки сума боргу у розмірі 698 424,23грн. підлягає стягненню у порядку вже відкритих виконавчих проваджень на підставі рішення суду, наявні підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивачки грошові кошти у розмірі 69 549 гривень 23 копійки= 48 868,31 (інфляційне збільшення) + 20 680,92 (штрафні санкції).

Ухвалою суду від 25.12.2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлена.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 11 березня 2021 року Постановою Верховного суду у справі №463/1115/18 рішення Личаківського районного суду Львівської області від 10 липня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 10.07.2019 у справі № 463/1115/18, що набрало законної сили 07.02.2020, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ухвалено стягнути з Відповідача на користь Позивачки кошти у загальному розмірі 443 494,7 грн., які складаються з таких сум: 433224,40 грн. відшкодування майнової шкоди; 2500 грн. вартості експертного автотоварознавчого дослідження; 5000 грн. відшкодування моральної шкоди; 2770,30 грн. сплаченого судового збору.

Дане рішення набрало законної сили 07 лютого 2020 року.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з листа приватного виконавця від 07.04.2023р. на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького 3.В. перебуває виконавче провадження № 61546278 з примусового виконання виконавчого листа № 463/1115/18, що виданий 04.03.2020 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 433 224,40грн. відшкодування майнової шкоди, 2 500,00грн. вартості експертного автотоварознавчого дослідження та 5 000,00грн. відшкодування моральної шкоди та 2770,30грн. сплаченого судового збору. Зважаючи на те, що у боржника відсутнє майно і кошти, на які можна звернути стягнення, станом на 07.04.2023 року неможливо забезпечити виконання рішення суду, розмір заборгованості за виконавчим документом становить 443 494,70 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч.1 ст.625 ЦК України).

Оскільки зобов`язання відповідача є грошовим, в разі прострочення йоговиконання настає відповідальність, що передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Вказані проценти так само, як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрату кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір страхування, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно - правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 918/329/16.

Станом на 25.09.2024 сума боргу Відповідача з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України становила 698 424,23 (сума боргу) + 48 868,31 (інфляційне збільшення) + 20 680,92 (штрафні санкціі) = 767 973,46 грн.Оскільки сума боргу у розмірі 698 424,23грн. підлягає стягненню у порядку вже відкритих виконавчих проваджень на підставі рішення суду, наявні підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивачки грошові кошти у розмірі 69 549 гривень 23 копійки= 48 868,31 (інфляційне збільшення) + 20 680,92 (штрафні санкції).

Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем, а тому враховуючи наявність у позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3-ої відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання, слід позовні вимоги задоволити повністю.

Оскільки, вимоги позивача задоволено в повному обсязі, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 10-13,76-82, 141, 223, 247,259, 263-265,280,351-355ЦПК України ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 69 549 гривень 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нор Н.В.