Справа № 214/9814/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого - судді Дехти Р.В. за участю секретаря судового засідання Попик С.Д., в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник посилався на такі обставини.

У травні 2022 року Позивач познайомився з ОСОБА_3 (Відповідачкою 2), з січня 2023 року з якою мав романтичні стосунки, унаслідок чого остання завагітніла у квітні 2024 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 від їх стосунків народилася дочка ОСОБА_4 . З 28.08.2015 року Відповідачка 2 перебувала в зареєстровану шлюбі з ОСОБА_2 (Відповідачем 1), шлюб між якими було розірвано на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 29.07.2024 року. З вересня 2021 року Відповідач 2 фактично не проживала сумісно з Відповідачем 1, оскільки мали непорозуміння у сімейних стосунках.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «батько» вказаний ОСОБА_2 (Відповідач 1), в графі «мати» вказана ОСОБА_3 (Відповідачка 2), Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України, підстава запису відомостей про батька був актовий запис про шлюб № 629 від 28.08.2015 року, складений Жовтневим відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв`язку з тим, що рішення суду про розірвання шлюбу між Відповідачем 1 та Відповідачкою 2 не було направлено до органу держаної реєстрації актів цивільного стану.

Спільна заява про визнання батьком Позивача при реєстрації народження відповідно до ч. 3 ст. 122 СК України, сторонами не подавалася, оскільки з жовтня 2024 року Відповідач 1 був мобілізований до Збройних Сил України і не міг приїхати та особисто подати заяву про невизнання батьківства.

Позивач визнає себе батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація народження та внесення відомостей про Відповідача 1 як батька, не відповідають дійсності, оскільки біологічним батьком є Позивач, що й стало підставою звернення Позивача до суду.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засіданні призначено на 08 грудня 2025 року о 10 годинні 00 хвилин.

Представник позивача адвокат Бібленко Ю.Г. подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі позивача. У заяві зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у поданій позовній заяві.

20.11.2025 року до суду надійшла заява від Відповідача 1 про визнання позову, в якій Відповідач 1 визнав заявлені Позивачем вимоги і не заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. У заяві він також підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, та просив розглядати справу без його участі.

24.11.2025 року до суду надійшла заява від Відповідачки 2, в якій вона визнала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. У заяві Відповідачка 2 підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, а також просила суд не проводити судову генетичну експертизу у справі та просила розглядати справу без її участі.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 3, 4 статті 200 ЦПК України, встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши пояснення сторін, матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які Позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , про що 28.01.2025 року здійснений відповідний актовий запис в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за № 62. Відповідно до даних свідоцтва батьком дитини записаний ОСОБА_2 (Відповідач 1), матір`ю ОСОБА_3 (Відповідачка 2).

Відповідно до повного витягу № 9 від 12.09.2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження державна реєстрація народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведена на підставі ст. 133 СК України. Підстава запису відомостей про батька актовий запис про шлюб № 629 від 28.08.2015 року складений Жовтневим відділом РАЦСу реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 28 серпня 2015 року між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 було зареєстровано шлюб, про що було здійснено актовий запис № 629 Жовтневим відділом РАЦСу реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області.

29.07.2024 року на підставі рішення Саксаганського районного суду (справа № 214/905/24, провадження 2/214/2093/24) шлюб між Відповідачем1 та Відповідачкою 2 було розірвано.

З 2021 року Відповідач 1 та Відповідачка 2 фактично не проживали сумісно як чоловік та дружина, оскільки мали непорозуміння у сімейних стосунках. З 2023 року Позивач та Відповідачка 2 знаходились у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, в результаті яких народилася їх спільна дитина ОСОБА_4 , батьком якої був записаний Відповідач 1.

Крім того, з 14.10.2024 року по 05.06.2025 року Відповідач 1 був мобілізований та проходив військову службу в підрозділі Національної гвардії України у Львівській області, що підтверджено даними військового квитка № НОМЕР_3 , наданого Відповідачем 1 і дізнався про народження дитини тільки після її народження від Відповідачки 2.

Дані обставини підтверджуються поясненнями Відповідача 1 та Відповідачки 2.

Як зазначає Позивач він визнає себе батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту її народження він підтримував з дитиною тісний емоційний зв`язок, брав активну участь у її вихованні, піклувався про неї та про матір, забезпечував матеріально, створював належні умови для розвитку та виховання дитини. Ці обставини визнаються Відповідачкою 2, а також підтверджуються фотоматеріалами наданими до справи.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до пунктів 5, 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в

шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно зі ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1., 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

В правових позиціях Верховного суду в подібних справах, викладених в постановах № 205/5698/21 від 08 березня 2023 року, № 478/690/18 (провадження № 61-18333св) від 25 серпня 2020 року, № 277/836/16-ц, (провадження № 61-48029св18) від 09 вересня 2020 року предметом доказування в такій категорії справ є відсутність кровної спорідненості між дитиною і чоловіком, записаним як батько в актовому записі про народження дитини, та наявність такої спорідненості між дитиною й особою, яка вважає себе її батьком.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності, а не тільки висновок судово-генетичної експертизи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі. У разі відсутності висновку судової молекулярно-генетичної експертизи не виключається встановлення батьківства на підставі інших доказів.

Сукупність доказів у справі, фактичні сімейні відносини між Позивачем та Відповідачкою 2, участь Позивача у житті дитини, його поведінка під час вагітності та після народження, добровільне визнання батьківства, а також визнання позову Відповідачем 1 та Відповідачем 2 переконливо підтверджує походження дитини від Позивача.

Такі відомості не були спростовані в установленому законом порядку, а визнання позову Відповідачами є добровільним, усвідомленим і не суперечить інтересам дитини чи інших осіб.

З огляду на те, що запис про батька було внесено за правилами статті 133 СК України на підставі шлюбу, який був розірваний, та враховуючи факт фактичних подружніх відносин між Позивачем та Відповідачкою 2, суд вважає юридично обґрунтованим і доцільним установлення батьківства Позивача шляхом задоволення позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами. Суд приймає визнання позову відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України та вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства задовольнити.

Виключити з актового запису № 62 від 28 січня 2025 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область; відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця к/совету Калинінське Янгіюльського району Ташкентської області, республіка Узбекистан, РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, актовий запис про народження № 62 від 28 січня 2025 року, матір`ю якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, уродженка м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна, РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Внести зміни до актового запису № 62 від 28 січня 2025 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область:

- вказавши в розділі «відомості про батька» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець к/совет Калинінське Янгіюльського району Ташкентської області, Республіка Узбекистан, РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- змінити прізвище дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Україна, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »;

- змінити по батькові дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Україна, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Інші дані залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення, учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.12.2025 року.

Суддя: Р. В. Дехта