ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/982/24

Провадження № 22-ц/820/2536/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Демчук В. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2025 року (суддя Вознюк Р. В.) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки Іваницького А. М. Зобов`язано керівника АТ «Сенс Банк» у строк до 01 вересня 2025 року надати Красилівському районному суду Хмельницької області інформацію про особу, на ім`я якої відкрито рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк». Роз`яснено керівнику АТ «Сенс Банк» обов`язок у випадку відсутності доказів, які витребовує суд, або неможливості подати їх у встановлені строки повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали, а також наслідки невиконання ухвали суду відповідно до частини 8 статті 84 ЦПК України.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника Шандуль Н. І. Повторно зобов`язано керівника АТ «Сенс Банк» у строк до 01 грудня 2025 року надати Красилівському районному суду Хмельницької області інформацію про особу, на ім`я якої відкрито рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк». Застосовано до відповідача АТ «Сенс Банк» захід процесуального примусу у виді штрафу. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України штраф в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3028 гривень.

АТ «Сенс Банк», не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в матеріалах справи вже наявні дані про відкриті рахунки клієнта, достатні для розгляду спору по суті. Предметом позову є визнання недійсним кредитного договору, а інформація, яку витребував суд є такою, що виходить за межі предмета доказування. Застосований судом захід процесуального примусу є упередженим та неспівмірним. Суд не дослідив належним чином причини неподання витребуваних доказів і послався на частину 2 статті 148 ЦПК України, яка передбачає повторне чи систематичне невиконання обов`язків. При цьому, суд не встановив ані систематичності ані поважності чи неповажності причин первинного неподання інформації. Вважає, що витребувана судом інформація немає вирішального значення для справи, а банк не вчиняв дій умисного затягування процесу.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При застосуванні заходу процесуального примусу суд першої інстанції фактично виходив з того, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку подати докази, витребувані відповідно до ухвали суду, а також не повідомив суд про неможливість їх подання або про поважність причин їх неподання протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

На підставі частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частинами 1, 3, 7 і 8 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За змістом статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

В силу частини 1 статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Згідно з частинами 1, 3 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку, зокрема, неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку невиконання процесуальних обов?язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що учасники судового процесу та їхні представники повинні сумлінно виконувати покладені на них процесуальні обов?язки.

У свою чергу суд зобов?язаний вживати заходів у разі невиконання процесуальних обов?язків учасником процесу.

Заходи процесуального примусу в цивільному процесі це способи примусового впливу на учасників процесу з метою забезпечення повного, об?єктивного та неупередженого вирішення цивільних справ, а також підтримання належного та відповідного порядку під час їх розгляду.

До таких заходів віднесено штраф за неповідомлення суду про неможливість подати витребувані докази чи неподання таких доказів без поважних причин. У разі невиконання учасником справи цього обов?язку суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

За матеріалами справи відповідач АТ «Сенс Банк» не виконало ухвалу суду про витребування письмових доказів і не повідомило суду про неможливість подання таких доказів без поважних причин.

Так, копію ухвали суду про витребування доказів від 23 липня 2025 року відповідач і його представник отримали в електронний кабінет в ЄСІТС 24 липня 2025 року, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а. с. 5, 6).

Станом на 16 жовтня 2025 року відповідач не виконав ухвалу суду від 23 липня 2025 року і не повідомив суду про неможливість подання таких доказів.

З огляду на викладене суд першої інстанції правомірно застосував до АТ «Сенс Банк» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують. Вони фактично зводяться до незгоди відповідача із застосованим судом заходом процесуального примусу.

З огляду на викладене ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта