Справа № 521/6221/25
Номер провадження № 2-о/521/311/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Одеська міська рада про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви та позиції учасників справи.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Після уточнення вимог (вх. від 01.09.2025) заявниця просить встановити факт того, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла двоюрідна сестра заявниці ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, на яку претендує заявниця як спадкоємець за законом. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок, а саме свідоцтва про народження батька померлої, ОСОБА_3 (рідного дядька заявниці), що унеможливлює простеження ланцюга спорідненості. Оскільки отримати ці документи в інший спосіб неможливо, заявниця змушена звернутися до суду.

У судове засідання заявниця не з`явилася, її представник адвокат Матієнко І.С. подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Одеської міської ради, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти заяви або самостійних вимог на спадкове майно суду не надав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.07.2025 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів від приватного нотаріуса ОМНО Пачєвої І.І., а саме спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

21.08.2025 року на адресу суду (вх. № 55708) надійшла відповідь від приватного нотаріуса Пачєвої І.І.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Заявниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження, актовий запис № 93 від 24.06.1976).

Померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Згідно з поясненнями представника заявника та показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , батько заявниці ( ОСОБА_4 ) та батько померлої ( ОСОБА_3 ) були рідними братами, дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З метою документального підтвердження цього факту, судом витребовувалася інформація щодо спадкової справи батька померлої ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Згідно з листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачєвої І.І. від 12.08.2025 року № 139/01-16 (вх. № 55708 від 21.08.2025), спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заводилася, у зв`язку з чим надати копії документів з неї не вбачається можливим.

Відсутність спадкової справи та актових записів про народження ОСОБА_3 (через народження в іншій місцевості та давність подій) підтверджує неможливість отримання заявником доказів родинних відносин у позасудовому порядку.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Суд зазначає, що метою встановлення факту є реалізація права на спадкування. При цьому, з матеріалів справи та відповіді нотаріуса вбачається відсутність спору про право.

По-перше, відповідь приватного нотаріуса Пачєвої І.І. від 12.08.2025 підтверджує, що після смерті батька спадкодавці ( ОСОБА_3 ) спадкова справа не заводилась, що виключає наявність інших спадкоємців тієї черги або майнових претензій третіх осіб, які могли б бути зафіксовані в нотаріальних реєстрах.

По-друге, заінтересована особа Одеська міська рада, яка представляє інтереси територіальної громади (потенційного набувача відумерлої спадщини), будучи обізнаною про судовий розгляд, не висунула претензій на спадкове майно та не заперечувала проти встановлення факту родинних відносин. Це узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19), де зазначено, що відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб свідчить про можливість розгляду справи в порядку окремого провадження.

Оцінюючи докази за внутрішнім переконанням, суд вважає доведеним факт родинних відносин на підставі сукупності непрямих доказів:

1.Співпадіння по батькові заявниці ( ОСОБА_10 ) та померлої ( ОСОБА_11 ) з іменами братів ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ), наявність однакового прізвища ( ОСОБА_14 ).

2.Послідовні та несуперечливі покази свідків, які підтвердили, що батьки сторін були рідними братами.

3.Відсутність спростувань цього факту з боку заінтересованої особи.

4.Об`єктивна неможливість документального підтвердження через відсутність архівних даних у нотаріуса (лист № 139/01-16 від 12.08.2025).

Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме дає можливість оформити спадкові права, і не суперечить закону та інтересам суспільства.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Слід вказати, що заявник обирає спосіб звернення за захистом своїх прав, у відповідності до ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд не має права відмовити в розгляді заяви про встановлення родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом внесення змін і встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, відтак твердження представника заінтересованої особи на необхідність відмови в задоволенні заяви з підстав передчасності заяви є помилковим.

Таким чином, з огляду на вказане, суд приходить до висновку, що заявником подано достатньо доказів для підтвердження її доводів, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 76, 294, 315,319,354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Одеська міська рада, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 01.12.2025 року.

Суддя: О.С. Леонов

01.12.25