ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

"15" вересня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам стст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач 21.08.2021 звернулась до Громадської організації «Захист тварин «Плюшка» (код ЄДРПО43505210) через мережу Інтернет, зокрема через засосунок «Instagram» за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3», з метою стати власником домашньої тварини, а саме собаки породи йорк на ім`я Орфей. Так, заповнивши анкету-заявку, відповідач ОСОБА_2 , як представник Громадської організації «Захист тварин «Плюшка», почала вести перемовини з позивачем ОСОБА_1 щодо передачі тварини на утримання. Надалі, сторони погодили поспілкуватись по відеодзвінку через застосунок «Телеграм», задля огляду місця проживання позивача та можливості встановити чи придатна квартира останньої для утримання тварини. Проте, після спілкування відповідач відмовила позивачу у передачі собаки, при цьому, висловила відмову в грубій та принизливій формі, а також мала агресивний та образливий характер, зокрема вона безпідставно стверджувала, що в житлі позивача «безлад»; звинуватила останню у брехні щодо догляду за твариною; оприлюднила інформацію, що містить персональні дані про позивача та її чоловіка, не маючи при цьому жодної згоди від них; повідомила, що їх розмова записана під час відеодзвінка через додаток Телеграм та погрожувала оприлюднити її. Окрім того, відповідач погрожувала оприлюднити приватні фото житла позивача та їхню переписку, з метою подальшого публічного поширення. Вказані дії відповідача стали для позивача психологічним потрясінням, спричинили емоційні страждання та негативно вплинули на її моральний стан та порушили її право на повагу до честі, гідності та приватного життя, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач прохає суд:

- визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до її гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 в мережі інтернет в додатку «Instagram» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неї, як до брехухи та нечупари;

- зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію шляхом викладення посту з вибаченням на власній сторінці та на сторінці (сайті) Громадської організації «Захист тварин «Плюшка» в інтернет мережі «Instagram», наступного тексту спростування: « 04.09.2025 року мною, ОСОБА_2 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що вона брехуха та нечупара».

При цьому, суд зауважує, що позивачем не зазначено, яка саме інформація щодо неї як до брехухи та нечупари, розміщена ОСОБА_2 в мережі інтернет в застосунку «Instagram» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає визнанню недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації.

Окрім того, позивачем не конкретизовано на якій власній сторінці відповідач ОСОБА_2 повинна спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію шляхом викладення посту з вибаченням.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що позивачем не чітко викладено позовні вимоги, а відтак задля дотримання вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно частини 7 статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, яким в даному випадку може бути бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не дотримано вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України, оскільки не надано доказів надсилання позовної заяви та доданих до неї копій усіх документів відповідачу за адресою місця її реєстрації: АДРЕСА_1 .

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.