Провадження №2/523/2332/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання батьківства та стягнення аліментів,

Установив:

Позивачка звернулась до суду 12.12.2023р. з позовом до відповідачів та просить суд:

- визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець села Пасічна Старосинявського району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 04 листопада 2008 року, актовий запис за № 1862;

- визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець села Пасічна Старосинявського району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої Другим Приморським вiддiл актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 09 вересня 2010 року, актовий запис за № 894;

- стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець села Пасічна Старосинявського району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 гривень (десять тисяч грн.) щомісячно, починаючи від дня подання даного позову - 12.12.2023 року, та до повноліття старшої дитини ОСОБА_4 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; потім по 5000 гривень (п`ять тисяч грн.) щомісячно на утримання молодшої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до її повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5 , iз щорічною індексацією аліментів відповідно до закону, але на кожну дитину у сумі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів згідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, а саме у межах суми платежу за один місяць - 10000 гривень (десять тисяч грн.).

Вимоги позову обґрунтувала тим, що позивач, ОСОБА_1 з 25 липня 1997 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 385.

Вказане підтверджується відповідним прямокутним штампом та написом на 10 сторінці її паспорту серії НОМЕР_3 , виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області 15 березня 2000 року.

Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 травня 2015 року у цивільні справі № 511/687/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний, про що також було внесені відомості на 10 сторінці її паспорту.

Позивачка вказує, що на початку 2007 року ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_2 , з яким вона підтримувала фактичні шлюбні відносини.

Як зазначила позивачка у своєму позові, від вказаних відносин з ОСОБА_2 . ОСОБА_1 народила двох дітей:

- ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 ; його народження зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 04 листопада 2008 року, актовий запис за № 1862, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 04 листопада 2008 року серії НОМЕР_4 , виданим вказаним відділом.

- ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 ; її народження зареєстровано Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 09 вересня 2010 року, актовий запис за № 894, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 09 вересня 2010 року серії НОМЕР_5 , виданим вказаним відділом.

Батьком дітей позивачки вказано ОСОБА_3 , оскільки на час народження дітей ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Протягом останніх років між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погіршилися відносини, він перестав надавати матеріальну та іншу допомогу на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання батьківства щодо двох дітей та стягнення аліментів на їх утримання.

Враховуючи зазначене, позивачка просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

До Суворовського(Пересипський) районного суду міста Одеси в грудні 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 12.12.2023 року визначено головуючого-суддю Дяченка В. Г.

За час розгляду справи головуючим суддею Дяченко В. Г. по справі було двічі призначено експертизу.

На вирішення експертам поставлено наступні питання:

- Чи є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

- Чи є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Експертизу по суті заданих питань виконано не було у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_2 до експертної організації для відібрання біологічних зразків.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 25 березня 2025 року визначено головуючого-суддю Сувертак І. В. Вилучений суддя ОСОБА_6 , підстава вилучення звільнення з посади.

Справу суддею Сувертак І. В. отримано 26.03.2025 року.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою суду від 06 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті позову.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. Про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, неодноразово надавала клопотання про розгляд справи за її відсутності і з врахуванням доказів, котрі наявні в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив та правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Матеріали справи (а.с. 41) містять заяву від 21 лютого 2023р. ОСОБА_3 про визнання позову, отриману судом 28.02.2024р. шляхом надсилання через Укрпошту , як зазначено на конверті : відправник ОСОБА_3 з адреси : АДРЕСА_4 (а.с.42) При цьому , згідно інформації Державної прикордонної служби України громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 перетнув кордон 07.04.2022 року, виїхав з України, станом на 12.06.2025р. до України не повернувся (а.с.208,209).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання за час розгляд справи жодного разу не з`явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово за встановленою адресою реєстрації, але вся поштова кореспонденція поверталась до суду без вручення відповідачу ОСОБА_2 , відповідно причини неявки не повідомлені та будь-яких заяв чи клопотань не надавав. Згідно листа Державної прикордонної служби України від 22.04.2025р. громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією в Базі даних не виявлено в період з 21.04.2020р. по 21.04.2025р.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача ОСОБА_2 , та відповідача ОСОБА_3 . Оскільки суд не приймає до уваги заяву надіслану від імені ОСОБА_9 , в друкованому форматі з підписом від імені ОСОБА_3 , в той час коли відповідач ОСОБА_3 перебував за кордоном з квітня 2022 року по квітень 2025р. (а.с.208,209) і до країни не повертався.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (за час перебування у шлюбі) народилось двоє дітей:

- ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 ; його народження зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 04 листопада 2008 року, актовий запис за № 1862, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 04 листопада 2008 року серії НОМЕР_4 , виданим вказаним відділом.

- ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 ; її народження зареєстровано Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис за № 894, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 09 вересня 2010 року серії НОМЕР_5 , виданим вказаним відділом.

До матеріалів позову позивачем, окрім копій свідоцтв про народження дітей, ще було долучено копії паспортів позивача та обох відповідачів, РНОКПП позивача та квитанції про сплату судового збору.

Також, як доказ позовних вимог, матеріали справи містять заяву свідка ОСОБА_10 , котра зазначила, що батьком дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є дійсно ОСОБА_2 , оскільки вона є їх сусідкою та проживає за адресою: АДРЕСА_5 . (а.с. 162-168).

Суд не приймає зазначений доказ як належний, оскільки суду не відомо походження зазначеної заяви та в підтвердження її подання долучено лише деякі копії сторінок паспорту невідомої особи, коті не можливо ідентифікувати.

ОСОБА_10 не була допитана як свідок по справі та перед головуючим-суддею не ставилось питання щодо виклику та допиту зазначеного свідка.

Частиною 1 ст.126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

За час розгляду справи не було виконано експертизу, котра б підтвердила те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також позивачем не надано суду жодного іншого доказу в підтвердження своїх позовних вимог, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягають залишенню без задоволення за недоведеністю.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей суд їх також залишає без задоволення, оскільки вони є похідними від позовних вимог про визнання батьківства.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 5, 11-13, 18, 76-81, 89, 141, 200, 206, 211, 223, 258, 263-265, 380, 354 ЦПК України, ст.ст.3,11-16 ЦК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання батьківства та стягнення аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя