ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1125/25

Провадження № 22-ц/820/2618/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч 1 ст 369 ЦПК України цивільну справу № 689/1125/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Мельниченком Миколою Сергійовичем, на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року у складі судді Мазурчака В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТзОВ СК «Гардіан» на його користь 35903,34 грн та з ОСОБА_2 21867,87 грн матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що 17 січня 2025 року о 08 годині 55 хвилини, на автомобільній дорозі Н-ОЗ «Житомир-Чернівці» 198 км, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes Benz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , рухався з м. Хмельницького в напрямку м. Дунаївці, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з т.з. Mercedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду для пропуску пішоходів на нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними наслідками.

ОСОБА_1 є власником Mercedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року у справі № 689/135/25 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes Benz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТзОВ СК «Гардіан», згідно полісу № СА22919.

Відповідно до висновку судового експерта Соломахи В.С. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №006/25 від 27 лютого 2025 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в акті огляду транспортного засобу від 24 лютого 2025 року, станом на час виконання дослідження складає 79852,64 грн, при цьому ринкова вартість колісного транспортного засобу 382 990,93 грн, вартість відновлювального ремонту 98 520,51 грн.

Позивач вказував, що 05 травня 2025 року ТзОВ СК «Гардіан» відшкодувало йому 40799,3 грн в якості страхового відшкодування, однак вказана сума виплачена без погодження і повідомлення стосовно порядку розрахунку розміру виплати страхового відшкодування, тому він має право на отримання відшкодування в межах страхового ліміту, оскільки страховою компанією йому не доплачено ще 35 903,34 грн, а з урахуванням 3200 грн, на його користь слід достягнути ще 35 903,34 грн.

Крім того, оскільки на даний час автомобіль позивача не відремонтовано, тому він вважав, що ОСОБА_2 , як винна особа, має виплатити різницю між фактичним розміром шкоди 98520,51 грн, вартість відновлювального ремонту та належного страхового відшкодування 76 652,64 грн, що становить 21 867, 87 грн.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 30951,24 гривень збитків, судовий збір у сумі 648,91 грн, витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у сумі 2410,9 грн, витрати на професійну правову допомогу у сумі 5357,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3200 грн збитків, судовий збір у сумі 67,09 грн, витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у сумі 249,26 грн, витрати на професійну правову допомогу у сумі 553,91 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правову допомогу у сумі 8536,67 гривень.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 розміру матеріальних збитків, просить ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальні збитки, спричинені внаслідок ДТП у розмірі 21 867,87 грн. Апелянт посилається, що відповідно до висновку судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 006/25 від 27 лютого 2025 року, ринкова вартість автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 CDi, реєстраційний номер: НОМЕР_2 на момент ДТП становить 382 990, 93 грн, вартість відновлювального ремонту - 98 520,51 грн, вартість матеріального збитку - 79852,64 грн. При цьому, сума страхового відшкодування не покриває розмір заподіяних збитків, тому суму доплати повинна здійснити винна особа. Однак суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір збитків, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 , який жодним чином не спростував висновки про вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню 26 819,97 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди 98520,51 грн, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу та страховою виплатою 71 700,54 грн. при цьому оскільки в позовній заяві зазначено розмір збитків в розмірі 21 867, 87 грн, то саме ця сума має бути стягнена з ОСОБА_2 .

Також не погоджується апелянт з визначеним судом розміром витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем було доведено належними та допустимими доказами розмір допомоги в сумі 30 000 грн, який суд мав стягнути з ТзОВ «Страхова компанія «Гардіан».

Крім того, судом безпідставно стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, оскільки ОСОБА_2 не надано жодного доказу понесених судових витрат, тому в цій частині рішення суду ОСОБА_1 просить скасувати.

Представник ОСОБА_2 адвокат Рохов О.В. подав відзив на апеляційну скаргу, вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. Представник відповідача посилається, що відповідно до висновку судового експерта Соломахи В.С. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 006/25 від 27 лютого 205 року вартість матеріального збитку позивача складає 79852,64 грн, з цієї суми слід рахувати вимоги, а не від 98520,51 грн. Крім того, після часткового задоволення судом першої інстанції позовної вимоги ОСОБА_4 до страхової компанії, будь які претензії позивача до ОСОБА_2 не підлягають до задоволення, адже в межах страхового відшкодування покривається розмір заподіяної шкоди в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ТзОВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 30951,24 гривень збитків, учасниками у справі не оскаржується, а отже апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 .

17 січня 2025 року о 08 годині 55 хвилини, на автомобільній дорозі Н-ОЗ «Житомир-Чернівці» 198 км, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes Benz Sprinter,д.н.з. НОМЕР_1 ., рухався з м. Хмельницький в напрямку м. Дунаївці, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з т.з. Mercedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_5 , який зупинився попереду для пропуску пішоходів на нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними наслідками.

Своїм діями ОСОБА_2 порушив підпункт «Б» пункту 2.3 та пункт 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.

Постановою Ярмолинецького районного суду від 30 січня 2025 року 25 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , 10 лютого 2024 року була застрахована страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) СА/22919 (поліс серії СА №000022919) . Договір укладено на період з 13 лютого 2024 року по 12 лютого 2025 року. Ліміт відповідальності страховика за полісом становить за шкоду, заподіяну майну потерпілого 160 000 грн, франшиза визначена у розмірі 3200 грн. Даний договір був чинним на дату ДТП - 17 січня 2025 року.

Згідно з висновком судового експерта Соломахи В.С. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №006/25 від 27 лютого 2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 CDi, д.н.з. НОМЕР_5 . з врахуванням ПДВ без урахуванням зносу складає 98520,51 гривень, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 CDi, д.н.з. НОМЕР_5 . внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в акті огляду транспортного засобу від 24 лютого 2025 року, станом на час виконання дослідження з урахуванням зносу і з врахуванням ПДВ складає 79852,64 гривень.

Експерт виходив з розрахунку: 50440 (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 21412,13 (вартість необхідних для ремонту матеріалів, в тому числі ПДВ)+26668,38 (вартість нових складових - запчастин, що підлягають заміні, в тому числі ПДВ) х (1-0,7) (коефіцієнт фізичного зносу складових, що потребують заміни) На час розгляду справи автомобіль позивача відремонтовано не було.

Оскільки ПДВ в даному випадку нараховується лише на необхідні для ремонту матеріали та нові складові - запчастин, що підлягають заміні, вартість відновлювального ремонту без врахування ПДВ та з урахуванням зносу складає 74950,54 грн.

05 травня 2025 року СК «Гардіан» відшкодувало позивачу 40799,3 гривень.

Отже за вирахуванням франшизи в розмірі 3200 грн, яка стягнута з винуватця ДТП, страхова компанія в межах страхового відшкодування мала сплатити позивачу ще 30951,24 коп. (74950,54 грн 40799,3 грн- 3200 грн), які стягнуті судом і рішення суду в цій частині не оскаржено.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормами ст. ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто на підставі вказаних норм права відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

При цьому відповідно до відповідно до статті 1192 ЦК України така особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.ч, 1,2, ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин регламентував Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинний в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до норм ст.5 ЦК України це закон підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час ДТП передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 цього ж Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормами ст. 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що з винної особи підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі № 645/3746/16 від 07.02.2019 року, № 727/2937/18 від 10.06.21 року.

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, з винного водія підлягає стягненню різниця між сумою страхового відшкодування, яка має бути виплачена страховою компанією у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

За таких обставин з ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 вказану різницю, однак такі вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вказано вище за висновком експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 CDi, д.н.з. НОМЕР_5 . з врахуванням ПДВ без урахуванням зносу складає 98520,51 гривень, а розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 CDi, д.н.з. НОМЕР_5 . внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в акті огляду транспортного засобу від 24 лютого 2025 року, станом на час виконання дослідження з урахуванням зносу і з врахуванням ПДВ складає 79852,64 гривень., оскільки ПДВ в даному випадку нараховується лише на необхідні для ремонту матеріали та нові складові - запчастин, що підлягають заміні.

Експерт виходив з розрахунку: 50440 (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 21412,13 (вартість необхідних для ремонту матеріалів, в тому числі ПДВ)+26668,38 (вартість нових складових - запчастин, що підлягають заміні, в тому числі ПДВ) х (1-0,7) (коефіцієнт фізичного зносу складових, що потребують заміни).

На час розгляду справи автомобіль Позивача відремонтовано не було, а тому вартість відновлювального ремонту без врахування ПДВ та з урахуванням зносу складає 74950,54 грн.

З відповідача ОСОБА_3 стягнуто на користь позивача 3200 грн. франшизи, з страхової компанії 30951,24 грн. та страхова компанія добровільно сплатила позивачу 40799,3 грн. що і складає 74950,54 грн.

При цьому, згідно з п.п. 36.1, 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією, винною особою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі №565/1210/19 та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20, від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії в межах страхового відшкодування або винної особи понад межі страхового відшкодування, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 206/5271/14-ц.

Отже вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з врахуванням ПДВ без урахуванням зносу складає 98520,51 гривень, а без врахування ПДВ та з урахуванням зносу складає 74950,54 грн., тобто різниця становить 23569,97 коп.

З даної суми підлягає вирахуванню 20% відсотків ПДВ, що відповідно становить 4714 грн., тому відповідач ОСОБА_2 має відшкодувати позивачу 18855,97 коп. різниці між сумою страхового відшкодування, яка має бути виплачена страховою компанією у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові без урахування коефіцієнта фізичного зносу та 3200 грн. франшизи.

Що стосується ПДВ з вказаної суми, то дані кошти мають бути виплачені страховою компанією після проведення ремонту в межах ліміту страхового відшкодування.

На вказані обставини та норми права, суд першої інстанції уваги не звернув, а тому рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів у відшкодування майнової шкоди слід змінити.

При цьому, визначаючи суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 колегія суддів врахує позовні вимоги позивача та вимоги його апеляційної скарги, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 21867,87 грн, як він про це просив в позові та в апеляційній скарзі.

Однак при цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправомірності рішення суду в частині зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу

Позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 30000 грн. витрат на правничу допомогу.

Надав суду Договір про надання правничої допомоги, укладений між ним та адвокатом та Акт приймання передачі відповідної правової допомоги, за яким адвокатське бюро надало такі правову допомогу позивачу:

-консультація, вивчення матеріалів , документів, наданих клієнтом, підготовка правової позиції;

- системний аналіз обставин справи та судової практики щодо розгляду аналогічних справ;

-Пошук судової практики, формування судової перспективи та підготовка правової позиції;

-Складення процесуальних документів та формування додатків, заяв по суті справи та інших процесуальних документів.

Вартість послуг складає 30000 грн.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як вбачається з матеріалів справи позов подано до двох відповідачів, складено на 4 аркушах, представник позивача приймав участь у трьох судових засіданнях тривалістю відповідно 8 хвилин, 15 хвилин, 21 хвилина? надавав додаткові пояснення по справі.

Інша сторона подавала заяву про зменшення суми витрат на правову допомогу у справі.

Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи заперечення відповідача, щодо стягнення судових витрат у заявленому позивачкою розмірі, колегія суддів з урахуванням кількості і тривалості судових засідань у справі, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, погоджується з висновком суду першої інстанції про неспівмірність витрат на правничу допомогу в сумі 30000 грн. та правильність визначення таких витрат в сумі 10000 грн.

Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду жодним чином не спростовують, а апелянт фактично посилається лише на загальній норми права.

Однак з врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги підлягає зміні і розподіл судових витрат.

На підставі частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов заявлено з ціною 57771, 2 грн, при цьому позивач просив стягнути зі страхової компанії 35903,34 грн, а з відповідача ОСОБА_2 21867,87 грн., що відповідно складає 62,15 % та 37, 85% від ціни позову.

Позов до страхової компанії задоволено в сумі 30951,24 грн, що складає 86,2% від розміру позовних вимог до страхової компанії, а позов до ОСОБА_2 підлягає задоволенню повністю.

При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 1211,2 грн., а тому при визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню, слід виходити з розміру позовних вимог до страхової компанії в сумі 752,63 грн. (62,15% від ціни позову) та з розміру позовних вимог до Крисовського в сумі 458,36 (57,85% від ціни позову.

В зв`язку з цим з страхової компанії на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений за подання позову в суді першої інстанції в розмірі 648,76 (752,63х86,2%), а з ОСОБА_2 458,36 грн.

Також з цих же розрахунків слід розподілити витрати на проведення експертизи в сумі 4500 грн., а саме з розрахунку від ціни позову до страхової компанії 2796,75 грн (62.15% від ціни позову) та 1703,25 грн. (37,85%) від ціни позову).

В зв`язку з цим з страхової компанії на користь позивача слід стягнути витрати на проведення експертизи в розмірі 2410,8 грн. (2796,75х86,2%), а з ОСОБА_2 1703,25 грн.

З цих же розрахунків слід розподілити витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10000 грн., а саме з розрахунку від ціни позову до страхової компанії 6215 грн. (62.15% від ціни позову) та 3785 грн. (37,85%) від ціни позову).

В зв`язку з цим з страхової компанії на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5357,33 грн. (6215х86,2%), а з ОСОБА_2 3785 грн.

Суд першої інстанції правильно визначив розмір судових витрат, що підлягають стягненню зі страхової компанії.

В зв`язку з цим рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача коштів у відшкодування майнової шкоди та судових витрат слід змінити.

При цьому, оскільки позов до ОСОБА_2 , підлягає задоволенню повністю відсутні підстави для стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу і рішення суду в цій частині слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Мельниченком Миколою Сергійовичем, задовольнити частково.

Рішення Шепетівського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року змінити, виклавши другий та третій абзаци резолютивної частини рішення в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) у відшкодування майнової шкоди 21867,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 458,36 грн., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, у сумі 1703,25 грн., витрат на професійну правову допомогу у сумі 3785 грн.

Рішення Шепетівського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правову допомогу у сумі 8536,67 гривень скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова