Провадження №2/523/9216/25
У Х В А Л А

"10" грудня 2025 р.

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Кисельов В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» (7, місцезнаходження: вул.Миколаївська дор, буд.172, м.Одеса) про визнання права на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Серез систему «Електронний суд» адвокат Білак Наталія Ігорівни від імені та в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подала до Пересипського районного суду міста Одеси позовну заяву до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» та просила визнати право користування житловою квартирою ( АДРЕСА_1 ) за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , забезпечити їм безперешкодний доступ на територію ДП «Український дитячий центр «Молода гвардія» для проходу до житлової квартири ( АДРЕСА_1 ), оскільки відповідач видав наказ від 01.10.2024р. про звільнення приміщення для проведення ремонтних робіт, однак позивачі людьми похилого віку, іншого житла не мають в період воєнного стану не мають можливості ані знайти, ані оплатити інше помешкання, тому вони звернулись до суду з вказаним позовом.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання до суду юридичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви немайнового характеру, судовий збір складає 1розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачами заявлено вимоги, що відносяться до категорії немайнових спорів.

Згідно з ч.3 абз.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли у позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Верховний Суд у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 18.09.2023р. зазначив, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Якщо припустити, що у зазначеній справі існує лише одна вимога, то, відповідно, окремий розгляд вимог щодо різних відповідачів був би неможливим, враховуючи єдність цієї вимоги. У цій справі заявлено вимоги від двох позивачів. Причому якщо вирішити питання про права і обов`язки одного зі співучасників неможливо без вирішення питання щодо іншого співучасника), виникає факультативна співучасть, що потенційно означає, що зазначені вимоги могли б бути розглянуті в окремих провадженнях. І лише користуючись своїми диспозитивними правами позивачі, об`єднали ці вимоги в одній позовній заяві, керуючись мотивами доцільності та принципом процесуальної економії.

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог від різних позивачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивачі подавали окремі позови про визнання права користування житловим приміщенням, то мали би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивачі об`єднують вимоги в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

До матеріалів справи додано 2 квитанції про сплату судового збору №3497-6230-9030-0772 від 31.08.2025р. на суму 1211,20 грн.та №7232-2834-5474-0361 від 31.08.2025р. на суму 1211,20 грн.

Однак квитанція №7232-2834-5474-0361 від 31.08.2025р. на суму 1211,20 грн була приєднана до справи №523/17292/25, яка перебувала у провадженні судді Пересипського районного суду міста Одеси Малиновського О.М., яку через повторну неявку належним чином повідомлених позивачів та їх представника про день та час розгляду справи та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивачів було залишено без розгляду ухвалою суду від 21.11.2025р.

.Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачами пред`явлено дві позовні вимоги немайнового характеру Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн., а сплачено за розгляд заявлених лише ОСОБА_1 вимог, тобто ОСОБА_2 необхідно доплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн на розрахунковий рахунок, зазначений на офіційному веб-сайті Судової влади України, за посиланням https://sv.od.court.gov.ua/sud1527/gromadyanam/tax/.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з вищезазначеного, вважаю, що дана позовна заява подана з порушення вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, у з в`язку з чим підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 190, 260, 261 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» про визнання права користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Встановити позивачам строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 10.12.2025р.

Суддя В.К. Кисельов