Справа № 630/417/21
Провадження № 2/630/472/25
УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Нерубацької А.О.,

представника позивача Авілової О.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна та вселення у житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Олійник О.М., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про поділ спільного майна шляхом визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 84,10 кв.м, житловою площею 47,00 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1465 га, кадастровий № :27:036:0022, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; та вселення у житловий будинок з нарваними будівлями що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 24 червня 2021 року відрито провадження в справі та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні.

Заочним рішенням суду від 18 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 був задоволений повністю та поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також усунуті перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом вселення ОСОБА_2 в житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 29 серпня 2025 року заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 18 листопада 2021 року в справі № 630/417/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогами про поділ спільного майна та вселення у житловий будинок було скасовано та призначити справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогами про поділ спільного майна шляхом визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки; та вселення у житловий будинок до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні.

10 листопада 2025 року представником позивача ОСОБА_3 була подана заява про збільшення позовних вимог, в якій нею викладена додаткова позовна вимога до відповідача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий № :27:036:0015, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В межах підготовчого провадження представником позивача ОСОБА_3 подано клопотання від 08 грудня 2025 року про витребування від приватного нотаріуса ХМНО Савченко Т.Є. завірених копій заяв-згод ОСОБА_2 на придбання нерухомого майна ОСОБА_1 , посвідчені приватним нотаріусом ХРНО Савченко Т.Є. 14 жовтня 2011 року за реєстровими №№ 1430, 1431. Клопотання мотивоване тим, що предметом спору є житловий будинок та дві земельні ділянки, які були придбані відповідачем за договорами купівлі-продажу від 14 жовтня 2011 року, які були посвідчені приватним нотаріусом ХРНО Савченко Т.Є. за реєстровими №№ 1432, 1436. ОСОБА_2 особисто зверталась до вказаного приватного нотаріуса з проханням надати копії заяв-згод, які нею, ОСОБА_2 , були складені в момент придбання відповідачем нерухомого майна. Але нотаріусом відмовлено у видачі копій таких заяв.

В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти поданого клопотання та вважав за необхідне витребувати копії заяв ОСОБА_2 , які зберігаються у приватного нотаріуса, бо такі документи можуть бути важливим за своїм змістом для справи, оскільки він заперечує проти позовних вимог. Він також пояснив, що самостійно звертався до вказаного нотаріуса з наміром отримати копії заяв ОСОБА_2 , які вона складала перед укладанням договорів купівлі-продажу. Але нотаріус також відмовила йому у надані таких копій.

Вислухавши промови представників сторін, дослідивши подане клопотання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Предметом позову є майно, яке може мати статус спільного майна подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжі.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, представник позивача ОСОБА_3 наголошує на наявності обставин, які можуть підтвердити обґрунтованість вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо набуття у спільну власність під час перебування у зареєстрованому шлюбі об`єктів нерухомого майна. Натомість відповідач ОСОБА_1 у поданому відзиві наголошує на одноособовому володінні спірними об`єктами нерухомого майна, яке засновано на придбанні таких об`єктів за особисті кошти.

Обставини позову представник позивача має намір підтвердити шляхом представлення суду копій заяв, складених позивачем ОСОБА_2 в процесі посвідчення догорів купівлі-продажу житлового будинку та двох земельних ділянок, щодо згоди на придбання таких об`єктів нерухомого майна її чоловіком ОСОБА_1 . Зі змісту договорів купівлі-продажу від 14 жовтня 2011 року, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Савченко Т.Є., вбачається, що письмові згоди ОСОБА_2 як дружини покупця ОСОБА_1 , були посвідчені приватним нотаріусом ХРНО Савченко Т.Є. 14 жовтня 2011 року за реєстровими №№ 1430, 1431.

Але такі докази позивач та її представник не можуть отримати самостійно, бо вони перебувають в розпорядженні приватного нотаріуса ХРНО Савченко Т.Є., яка відмовилась надати їх за зверненням позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 81, 84, 197, 198 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Савченко Тетяни Євгеніївни ( АДРЕСА_2 ) належним чином засвідчені копії заяв письмової згоди ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_1 , на придбання житлового будинку та земельних ділянок, посвідчені приватним нотаріусом ХРНО Савченко Т.Є. 14 жовтня 2011 року за реєстровими №№ 1430, 1431.

Витребувані документи направити до Люботинського міського суду Харківської області в строк протягом п`яти робочих днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Малихін