Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2300/25
Провадження № 2/494/1187/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Антонишиної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/2300/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

В С Т А Н О В И В:

16.10.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римарю І.А.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддям, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.

У своїй заяві позивач зазначила, що є пенсіонером за віком та отримує пенсію у розмірі 4410.66 грн. ОСОБА_1 вказала, що має хронічні захворювання, у зв`язку з чим перебуває під постійним наглядом сімейного лікаря, періодично отримує курси лікування, потребує постійних витрат на медикаменти, також щомісячно сплачує комунальні послуги, її дохід не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування та проживання. Відповідач являється сином позивача, який зареєстрований разом з нею, будь-якої матеріальної допомоги ОСОБА_1 не надає, на даний час проходить військову службу та отримує дохід. Позивач має також дочку, однак дохід останньої не дозволяє надавати кошти на утримання матері, хоча в міру своїх можливостей дочка періодично допомагає позивачу. ОСОБА_2 відмовляється надавати допомогу, тому позивач просить стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання позову і довічно.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 року.

Позивач у судове засідання 09.12.2025 року не з`явилась, однак 04.12.2025 року на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.71).

Відповідач у судове засідання 09.12.2025 року не з`явився,09.12.2025 року від його представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.72).

19.11.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу та його щомісячний дохід складає близько 20000.00 грн, тому не може сплачувати на користь позивача аліменти, раніше постійно передавав кошти матері. Крім того, у позивача є ще дочка, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.58-60).

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяв позивача та представника відповідача про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.

В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Врахувавши думку позивача та відповідача, викладену ними в їх письмових заявах, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою, оскільки досягла пенсійного віку, перебуває на обліку в Березівському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, що становить 4410.66 грн. на місяць, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 та довідка про доходи №14123 (а.с.11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 16.05.1984 року Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області, який являється рідним сином позивача (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 11.09.1982 року вбачається, що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_3 (а.с.17).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 має діагноз: ішемічна хвороба серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба, дисцикуляторна енцефалопатія, виразкова хвороба, хронічний гастродуоденит (а.с.19).

Позивач, у з`язку з хворобою, витрачає кошти на лікування, що підтверджується квитанціями (а.с.22-26), також ОСОБА_1 сплачує кошти за комунальні послуги (а.с.27-41).

Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

У відповідності до ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України (СК України), повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення ст. 202 СК України, свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Отже, зобов`язання повнолітніх дітей утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц).

У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану.

Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

З матеріалів справи, не вбачається підстав, передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача.

Оскільки позивач є непрацездатною через свій похилий вік, в зв`язку з чим потребує додаткових витрат, а отже вона потребує матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що у позивача є ще одна повнолітня дитина ОСОБА_3 , яка є працездатною та має змогу надавати фінансову допомогу матері.

Водночас, відповідач фактично не сплачує ніяких аліментів, тому суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у частці від заробітку у розмірі 1/5 частини, щомісячно.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви, тобто 16.10.2025 року.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 202, 204, 205 СК України, ст.ст. 12-13, 76, 141, 258-265, 280-283 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 16.10.2025 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11.12.2025 року.

Суддя І.А. Римар