У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 285/3881/25

провадження у справі 2/0285/1829/25

12 грудня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б., за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О., та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 - не прибули,

відповідача: представник ОСОБА_3 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Звягельська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Звягельської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_4 , та визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судові засідання 28.11.2025, 12.12.2025 позивач та її представник не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. Однак про причини своєї неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за їх відсутності не подавали (а.с. 67, 69, 79, 80 87, 88).

Суд поставив на обговорення питання щодо залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та її представника в судові засідання.

Представник відповідача щодо вирішення питання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та її представника, покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач/заявник насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

У пункті 34 постанови Верховного Суду від 12.03.2019 № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Недотримання розумних строків розгляду судових справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантоване ст. 55 Конституції України, та може мати наслідком порушення права на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і негативно впливає на ефективність правосуддя та авторитет судової влади.

Враховуючи, що позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не прибули в судове засідання, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності не подавали, суд дійшов висновку, що позов слід залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 257, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Матеріали спадкової справи № 187/2023 повернути Звягельській державній нотаріальній конторі.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12.12.2025.

Суддя Т.Б. Сташків