Справа № 539/1476/25
Провадження № 2/539/809/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Ковтун І.О.

представника позивача Павличенка В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державних актів недійсними, припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Павличенко В.Г. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить: - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 209626, виданий ОСОБА_2 на підставі скасованого рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз" від 18.05.2006 р., площею 0,0600 га, розташовану: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Лубенського міського відділу земельних ресурсів за № 07 від 15.08.2006 р., кадастровий номер :06:083:0003, припинивши право власності на земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_2 ; - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 209623, виданий ОСОБА_2 на підставі скасованого рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 18.05.2006 р., площею 0,0600 га, розташовану: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Лубенського міського відділу земельних ресурсів за № 04 від 15.08.2006 р., кадастровий номер :06:083:0009, припинивши право власності на земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що батько позивача - ОСОБА_3 , який мешкав за адресою : АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19 травня 1999 року він склав заповіт на належне йому майно, який був посвідчений Другою лубенською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 502. Батько зробив розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, повністю заповідає: ОСОБА_4 - 1/5 частину, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - 4/5 частини кожному порівну. Мати позивача - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще до смерті батька. Брат позивача, спадкоємець за заповітом, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не оформивши свої спадкові права. Згідно з рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18 травня 2006 р., справа № 33/1, визнано за ОСОБА_8 право власності на нерухоме майно - 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку, загальною площею 1590 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, справа № 814/253/21, заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 18 травня 2006 року в справі №33/1 задоволено. Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 18 травня 2006 року у справі №33/1 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно 4/5 частини житлового будинку та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано повністю. Право власності відповідача ОСОБА_2 на 4/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості, було припинене 28 жовтня 2022 року державним реєстратором Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області Васильченко В.М. на підставі ухвали суду, серія та номер: 814/253/21, виданий 20.05.2021 р., видавник: Полтавський апеляційний суд. Вказані відомості внесено до реєстру 01.11.2022 р., індексний номер рішення: 65315074. Проте, припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на 4/5 часток двох земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в органах Державного реєстру речових прав виявилося неможливим, що і змушує позивача звернутися до суду з цим позовом. Відповідачу ОСОБА_2 на 4/5 частки було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 209626 на підставі скасованого рішення третейського суду від 18.05.2006 р., площею 0,0600 га, розташовану АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований за № 07 від 15.08.2006 р., кадастровий номер :06:083:0003, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 209623 на підставі скасованого рішення третейського суду від 18.05.2006 р., площею 0,0990 га, розташовану АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований за № 04 від 15.08.2006 р., кадастровий номер :06:083:0009. 28 жовтня 2022 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Васильченко В.М., Виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, з заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:083:0003 та земельну ділянку кадастровий номер :06:083:0009. Проте, йому в цьому було відмовлено. Державним реєстратором Васльченко В.М. 1 листопада 2022 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 65317699 на земельну ділянку кадастровий номер :06:083:0003, а також аналогічне рішення про відмову в державній реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :06:083:0009 за № 65317805. Обидва рішення обгрунтовані тим, що державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:083:0003 за відповідачем ОСОБА_2 проведено на підставі державного акту ПЛ № 209626 від 15.08.2006 року; що державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:083:0009 за відповідачем ОСОБА_2 проведено на підставі державного акту ПЛ № 209623 від 15.08.2006 року. Відмова мотивована тим, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 травня 2021 року скасовано повністю рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 18 травня 2006 року у справі №33/1 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно 4/5 частини житлового будинку та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час, державні акти, які були видані на підставі вказаного скасованого незаконного рішення третейського суду від 18 травня 2006 року, апеляційним судом визнані недійсними не були. Вважає, що державні акти на право власності на земельні ділянки, що були оформлені і видані відповідачу ОСОБА_2 , є недійсними, бо підставою для видачі актів було незаконне скасоване рішення третейського суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити. Додатково зазначив, що у прохальній частині позову ним помилково зазначено площу земельної ділянки кадастровий номер :06:083:0009 - 0,0600 га, тоді як вірною є площа 0,0990 га, як це зазначено в іншій частині позову та доданих до нього документах. Також просить взяти до уваги, що на даний час вірною адресою розташування земельних ділянок є: АДРЕСА_1 , оскільки спочатку вулиця Котовського була перейменована на АДРЕСА_2 , а потім - на АДРЕСА_3 . Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі, відзиву на позов відповідачем суду не подано. 05.12.2025 відповідач подав суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи, оскільки у зв`язку з відсутністю у місті не може бути присутнім у судовому засіданні. Доказів на підтвердження даної обставини відповідач суду не надав. Частиною 1 ст.240 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч.2 ст. 223 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з такої підстави - перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. З дати, на яку було призначено розгляд справи по суті, загалом було призначено чотири судових засідання. Перед кожним судовим засіданням відповідачем були направлені клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, при цьому жодного документального підтвердження поважності причини неявки в судове засідання суду не надано. Тому суд визнає неявку відповідача в судове засідання без поважних причин. Враховуючи положення ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для подальшого відкладення розгляду справи і задоволення відповідного клопотання відповідача. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відповідача на підставі доказів, які додані до справи. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . 19.05.1999 року ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті він зробив розпорядження: «Все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, повністю заповідаю: ОСОБА_4 1/5 частину, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 4/5 частини кожному порівну.» Зареєстровано в реєстрі за №502. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді будинку та земельної ділянки площею 0,1590 га, переданої для обслуговування житлового будинку 600 кв.м, для ведення особистого підсобного господарства 990 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . З копії довідки №14-18/1393 від 04.09.2020 року вбачається, що позивач ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.10.1995 року по теперішній час. З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_10 мав право на успадкування часток вищезазначених будинку та земельних ділянок за заповітом, але не оформив свої спадкові права. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.12.2004 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., ОСОБА_4 оформив свої спадкові права щодо права власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов, що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці держфонду, та зареєстрував своє право власності на 1/5 частину вказаного вище нерухомого майна. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 22.06.2006 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Рештою С.М., ОСОБА_4 оформив свої спадкові права щодо права власності на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,1590 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для обслуговування житлового будинку 600 кв.м, для ведення особистого підсобного господарства 990 кв.м., та зареєстрував своє право власності на 1/5 частину вказаного вище нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено третейську угоду, згідно п.1 якої визначено, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з права власності, користування, володіння, розпорядження вказаним спірним нерухомим майном, у зв`язку з ними, чи витікають з них, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» у відповідності з Регламентом цього третейського суду. У подальшому, 03.05.2006 року ОСОБА_2 звернувся до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» з позовом до ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на нерухоме майно -4/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов, та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.05.2006 визнано за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, які в цілому складають: житловий будинок літ.»А-1»: полупідвал пл.31.2кв.м, 1-1 сіни пл.30,3кв.м, 1-2 кухня пл.8,4кв.м, 1-3 кімната пл.12,6кв.м, 1-4 кімната пл.9,2кв.м, 1-5 кімната пл.6,7кв.м, 1-6 кімната пл.8,9кв.м, 1-7 кімната пл.15,3кв.м, загальною площею 122,6 кв.м; сарай з прибудовою літ. «Б,б», погріб літ «В», сарай з прибудовою літ. «Г,г», вбиральня літ. «Д», гараж літ «Е», І замощення, та земельну ділянку загальною площею 1590 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.05.2006 ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності серія ПЛ № 209626 на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер :06:083:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Лубенського міського відділу земельних ресурсів за № 07 від 15.08.2006, та Державний акт на право власності серія ПЛ № 209623 на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер :06:083:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Лубенського міського відділу земельних ресурсів за № 04 від 15.08.2006.

ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на 4/5 частину вказаного вище будинку та земельних ділянок згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.05.2006 року, справа №33/1. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.05.2021 у справі № 814/253/21 було задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду. Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 18.05.2006 у справі №33/1 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно 4/5 частини житлового будинку та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано повністю.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2022 вбачається, що 28.10.2022 було припинено право власності ОСОБА_2 на 4/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали суду, серія та номер: 814/253/21, виданий 20.05.2021.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно від 01.11.2022 відмовлено у державній реєстрації права власності на земельні ділянки кадастровий номер :06:083:0003 та :06:083:0009 на підставі поданої ОСОБА_1 заяви. Рішення обгрунтовані тим, що державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:083:0003 за відповідачем ОСОБА_2 проведено на підставі державного акту ПЛ № 209626 від 15.08.2006 року; державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:083:0009 за відповідачем ОСОБА_2 проведено на підставі державного акту ПЛ № 209623 від 15.08.2006 року. Зазначені державні акти як документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності, судом не скасовувались.

Також судом встановлено, що рішенням Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 26.06.2008 АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_2 , а рішенням від 23.08.2023 - на АДРЕСА_3 . Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87, 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 ГПК України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Таким чином, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. З державних актів на право власності на земельні ділянки серії ПЛ № 209626 та ПЛ № 209623, що видані ОСОБА_2 , вбачається, що їх видано на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.05.2006 у справі №33/1, яке надалі скасоване ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.05.2021. З огляду на те, що державні акти були видані на підставі рішення третейського суду від 18.05.2006 у справі №33/1, а не на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видання державних актів безпосередньо залежить від законності рішення третейського суду. Таким чином, оскільки підставою для видачі ОСОБА_2 державних актів на право власності на земельні ділянки серії ПЛ № 209626 та ПЛ № 209623 було рішення третейського суду, яке в подальшому було скасоване, і не створює будь-яких правових наслідків, суд вважає, що зазначені державні акти слід визнати недійсними та припинити право власності відповідача на 4/5 частки земельних ділянок площею 0,0600 га, кадастровий номер :06:083:0003, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0990 га, кадастровий номер :06:083:0009, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 24.03.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державних актів недійсними, припинення права власності задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності серія ПЛ № 209626, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.05.2006, на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер :06:083:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Лубенського міського відділу земельних ресурсів за № 07 від 15.08.2006 р.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер :06:083:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати недійсним Державний акт на право власності серія ПЛ № 209623, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.05.2006, на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер :06:083:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Лубенського міського відділу земельних ресурсів за № 04 від 15.08.2006.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 4/5 частки земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер :06:083:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення у повному обсязі складено та підписано 15.12.2025. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя О.Л. Овчаренко