Справа № 461/2359/25 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2014/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шафран Роман Іванович, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 15 грудня 2021 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/18585/21 вирішено: - позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із 01 квітня 2019 року відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 3322 від 07 вересня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», з урахуванням раніше виплачених сум; - стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 908 грн. Вищенаведене рішення набрало законної сили та не оскаржувалося. Вказане рішення було виконано в частині перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 3322 від 07 вересня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», однак у період з 01 квітня 2019 року по день фактичного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/18585/21 утворилася заборгованість у розмірі 87 125, 87 грн., що підтверджується розрахунком на доплату пенсії за пенсійною справою №9111890. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Заборгованість пенсійного забезпечення у сумі 87 125, 87 грн., на виконання вимог рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/18585/21 не була проведена ОСОБА_2 за час її життя. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 2024 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафран Романом Івановичем, спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 . 15 лютого 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом, у якому просив повідомити про наявність у нього права на отримання заборгованості по пенсії за рішенням по справі №380/18585/21 після смерті матері ОСОБА_2 . Листом №1300-5505-8/31186 від 23 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що заборгованість, обчислена ОСОБА_2 на виконання судового рішення, позивач може отримати за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати ОСОБА_1 пенсії, яка була нарахована померлій. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шафран Роман Іванович звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом про розмір недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 . У відповідь, листом №1300-5505-8/38539 від 07 березня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. Крім того, доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати пенсії яка була нарахована померлому. Позивач вважає відмову ГУ ПФУ у Львівській області здійснити нарахування та виплату невиплаченої пенсії ОСОБА_2 на користь спадкоємця ОСОБА_1 порушенням права на спадкування. Відтак, просить суд позов задоволити та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на недоотриману пенсію у розмірі 87 125, 87 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 87 125, 87 грн.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на недоотриману пенсію у розмірі 87 125, 87 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 87 125, 87 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,2? грн.

Рішення суду оскаржило Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області, подавши апеляційну скаргу.

Не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням.

Вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року 2021 року Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській про зобов`язання вчинити дії задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із 01.04.2019 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 3322 від 07.09.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення носить зобов`язальний характер про перерахунок пенсії. Проте ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії не зверталась.

Зазначає, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що у разі переходу до осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч.3 ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо отримання суми доплат лише в січні 2024 року, жодних поважних причин щодо пропуску строку позивач не зазначав.

Також зазначає, що стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 оскаржувала дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а суми пенсії, що належали їй залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю, тому прийшов до висновку, що її син позивач у справі ОСОБА_1 успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із врахуванням наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15 грудня 2021 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/18585/21 вирішено позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із 01 квітня 2019 року відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 3322 від 07 вересня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», з урахуванням раніше виплачених сум; - стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Рішення було виконано в частині перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 3322 від 07 вересня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області».

Однак у період з 01 квітня 2019 року по день фактичного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/18585/21 утворилася заборгованість у розмірі 87 125, 87 грн., що підтверджується розрахунком на доплату пенсії за пенсійною справою №9111890.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Заборгованість пенсійного забезпечення у сумі 87 125, 87 грн., на виконання вимог рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/18585/21 не була проведена ОСОБА_2 за час її життя.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 2024 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафран Романом Івановичем, спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 .

Згідно довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шафран Романа Івановича №26/02-14 від 13 травня 2024 року єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2 є громадянин ОСОБА_1 .

15 лютого 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом, у якому просив повідомити про наявність у нього права на отримання заборгованості по пенсії за рішенням по справі №380/18585/21 після смерті матері ОСОБА_2 .

Листом №1300-5505-8/31186 від 23 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що заборгованість, обчислена ОСОБА_2 на виконання судового рішення, позивач може отримати за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати ОСОБА_1 пенсії, яка була нарахована померлій.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шафран Роман Іванович звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом про розмір недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 .

У відповідь, листом №1300-5505-8/38539 від 07 березня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. Крім того, доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати пенсії яка була нарахована померлому.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На підставі частин 1-3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Положення частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії, розмір якої становить 87 125, 87 грн.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, який у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняв спадщину після померлої матері.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.