Справа № 727/7325/25
Провадження № 2/727/1929/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

08 грудня 2025 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівців у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 28 986, 72 грн. за кредитним договором № 104061537, укладеним між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі 30.03.2023 року.

На обґрунтування таких вимог позивач зазначив наступне.

30.03.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 104061537 у розмірі 5 600,00 грн., який підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7T5G4.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, за яким, оскільки у подальшому укладалися додаткові угоди до цього договору, у тому числі щодо продовження терміну його дії, право вимоги за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 від 30.03.2023 року № 104061537 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» у розмірі, зазначеному в реєстрі прав вимоги № 231 від 30.05.2023 року.

27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначене у відповідних реєстрах, до боржників по сплаті боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, у тому числі також і до ОСОБА_1

29.05.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е.

На підставі реєстру боржників № б/н до договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» від 29 травня 2025 року №29/05/25-Е. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28 986,72 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 104061537 від 30.03.2023 року, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», ТОВ «ФК «ЕЙС» просило стягнути з відповідачки на свою користь 5 600 грн. заборгованості по кредиту, 23 386,72 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитними коштами та судові витрати по справі, понесені позивачем на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7 000 грн. та на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Чернівців від 25 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду також не з`явилася, неодноразово подавала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її лікуванням, проте жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надала, а також відзиву на позов не направила. Водночас, у своїй заяві про відкладення судового засідання 17.11.2025 року ОСОБА_1 просила суд зменшити суму її заборгованості за процентами.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Враховуючи наведені вище положення цивільного процесуального законодавства, оскільки позивач просить розглядати справи без участі його представника, а відповідачка, будучи належним чином повідомленою про його дату, час і місце, неодноразово не з`явилася в судове засідання, суд вважає за можливе незалежно від причин її неявки розглянути справу за відсутності сторін та , відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України, частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Таким чином, відповідачка зобов`язана виконувати умови кредитного договору у відповідності до його умов та вимог законодавства.

У частині першої статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу(фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 104061537 у формі електронного документа з використанням останньою електронного підпису MNV7Т5G4, за яким Кредитодавець зобов`язався надати Позичальникові кредит на суму 5 600 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику(а.с.58 зв.-67)

Також в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту від 30.03.2023 року, у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі № 104061537 (а.с.57).

З платіжного доручення №514f576e-7687-4a76-8dd3-f8f6946965b0 від 30.03.2023 року вбачається, що 30.03.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5600,00 грн. згідно кредитного договору № 104061537 від 30.03.2023 року (а.с.а.с.82 зворот).

Факт переказу коштів на рахунок відповідачки також підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-11797 від 26.08.2025 року та рухом коштів по картці відповідачки (а.с.138-139).

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 та виписки з особового рахунка за кредитним договором № 104061537 від 30.03.2023 року прострочене тіло кредиту 5600 грн , прострочені відсотки 23 386,72 грн.(а.с.а.с.23 - 25)

Враховуючи перелічені вище докази, суд вважає доведеним факт укладення договору кредитної лінії 30.03.2023 року№ 104061537 та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Одночасно слід зазначити, що відповідачка не заперечує факту укладення договору кредитної лінії № 104061537 від 30.03.2023 року , отримання нею на підставі вказаного договору в кредит грошових коштів в сумі 5600 грн. та наявності у нею заборгованості внаслідок невиконання своїх зобов`язань.

Підписавши вказаний договір, відповідачка добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.

У пункті 4.1 цього договору зазначено, що право вимоги переходить від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» в день підписання сторонами реєстру прав вимог. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.90).

28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року та 31 грудня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були укладені додаткові угоди щодо продовження строку дії укладеного між сторонами договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с.а.с.95,100,101).

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № 104061537 від 30.03.2023 року, що виникла в майбутньому.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 231 від 30.05.2023 року до договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 14 301, 28 грн. (а.с.102 зв.).

27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначене у відповідних реєстрах, до боржників по сплаті боргу за кредитними договорами, строк платежу, за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (а.с.104 зв.).

Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 строк його дії закінчується 31 грудня 2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року до договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» факторингу від 27.05.2024 року №27/0524-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 28 986,72 грн. (а.с.109 зв.).

29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах (а.с.111).

За змістом витягу з реєстру боржників за договором між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» факторингу від 29 травня 2025 року № 29/05/25-Е позивачем набуто право вимоги до ОСОБА_1 на суму 28 986,72 грн.(а.с.116 зв.).

Таким чином, внаслідок послідовного укладення договорів факторингу право вимоги за договором кредитної лінії між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № 104061537 від 30.03.2023 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «ЕЙС», що відповідачкою також не заперечується.

Відповідно до п.2.1 вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил надання грошових коштів у позику.

За змістом п.2.2-2.5 договору сума кредитного ліміту, вказана у п.2.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5600 грн. одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 29.04.2023 року, а другий та решта траншів надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на передбачених цим договором умовах. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.

Відомості щодо надання ОСОБА_1 інших траншів, крім першого 30.03.2023 року в сумі 5 600 грн., у матеріалах справи відсутні.

У п. 7.1. договору сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 29 квітня 2023 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником.

У пункті 7.3.1. договору зазначено, що протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору.

Згідно з п. 8.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.

Відповідно до умов п. 8.3. договору протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином:

- 8.3.1 за період від дати видачі кредиту до 29 квітня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 % відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним;

- 8.3.2 у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 29 квітня 2023 року проценти нараховуються за ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 % відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним .

З розрахунку заборгованості слідує, що ОСОБА_1 не було повернуто тіло кредиту, а відтак сума в розмірі 5 600 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Разом з тим, незважаючи на те, що ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» є новим кредитором, його вимоги до задоволення в повному обсязі не підлягають, позаяк нарахована попередніми кредиторами- ТОВ «Манвео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» заборгованість відповідачки за відсотками за користування кредитним коштами у розрахунках заборгованості, які містяться в матеріалах справи, на думку суду здійснена поза межами строку кредитування.

Так, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі №176/3645/14-ц.

У п.3.1 договору № 104061537 від 30.03.2023 року зазначено, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу.

Відповідно до п.3.2 цього договору, встановлений в п.3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Згідно з п. 3.3 договору, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3528 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.

Як встановлено з наявних у справі розрахунків заборгованості, ОСОБА_1 протягом 30 днів не було сплачено проценти у розмірі 3528 грн, а, відтак, пролонгація за умовами договору не відбулася, тому проценти після 29 квітня 2023 року стягненню не підлягають, оскільки вони нараховані поза межами визначеного договором строку.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ейс» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 9 128 гривень, з яких: 5600 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3528 гривень заборгованість за процентами. Решта вимог позов задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням вимог позову (на 31,49%), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 762,81 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві ТОВ «Ейс» просить також стягнути з відповідачки на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

У ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині шостій вказаної статті зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Будь-яких клопотань від відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надходило.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем було надано (в копіях): - договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01, укладений 29 травня 2025 року між ТОВ «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери»; - додаткову угоду № до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року; - довіреність; - протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року; - акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року на суму 7000 грн.

Враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого у разі часткового задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає, що з урахуванням часткового задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2 204,30 гривень (7000 грн. х 31,49%).

На підставі наведенного, керуючись ст. ст.4, 12, 13, 76-83, 130, 131,141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в заборгованість за договором кредитної лінії № 104061537 від 30 березня 2023 року в загальному розмірі 9 128 гривень, з яких: 5 600 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3528 гривень - заборгованість за процентами, а також понесені судові витрати: судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 762 гривень 81 копійок; витрати на правничу допомогу в розмірі 2204 гривень 30 копійок.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 10.12.2025 року.

СУДДЯ М.Є.Бойко