Номер провадження 2/754/6982/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І. І.

за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 47 082,72 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення:

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (далі - Позивач), як новий кредитор за споживчим кредитним договором № 100136137 від 07.11.2023, звернувся до Суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 47 082,72 грн, яка складається з 12 498,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 34 584,72 грн заборгованості за відсотками.

Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач подав заяву про визнання позову.

Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання Відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частини перша, четверта статті 206 ЦПК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) роз`яснив, що "відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання Відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову Відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову".

Суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів з урахуванням обставин, які визнаються учасниками справи (факт укладання договору та отримання кредиту), і не підлягають доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина перша статті 82 ЦПК України).

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8).

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

07.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (Первісний кредитор) та Відповідач, ОСОБА_1 , уклали договір про споживчий кредит № 100136137 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з умовами цього договору (Графік платежів), сторони домовилися про надання кредиту в розмірі 15 000,00 грн загальним строком на 105 днів, який складається з пільгового періоду (15 днів та закінчується 22.11.2023) й поточного періоду (90 днів та закінчується 20.02.2024). Кінцевим терміном повернення кредиту є 20.02.2024.

07.11.2023 Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 75980226 від 07.11.2023.

Відповідач не повернув суму кредиту у встановлений строк. Згідно з розрахунком заборгованості та відомостями про рух коштів, наданими Позивачем, Відповідач здійснював часткові оплати. 23.12.2024, 05.01.2024 та 04.03.2024 Відповідач сплати 3 платежі у сумі 834,00 грн на погашення тіла кредиту. Заборгованість за тілом кредиту з урахуванням часткових погашень становить 12 498,00 грн.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів порушення Відповідачем умов кредитного договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів. Суд визнає обґрунтованими в цій частині позовні вимоги у частині стягнення суми боргу 12 498,00 грн.

Щодо нарахування відсотків

Позивач просить стягнути 34 584,72 грн відсотків за період період з 08.11.2023 по 05.04.2024.

Відповідач за умовами кредитного договору мав обов`язок сплатити проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду, які нараховуються за ставкою 0,01 % (у випадку виконання умов пільгового періоду) або 1,65% від фактичного залишку кредиту, а також проценти за стандартною (базовою) ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пункт 1.5.3, Графік платежів).

Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату відсотків до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (пункт 91 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19)).

Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17, щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiunt ur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128).

Суд встановив, що кінцевим терміном повернення кредиту згідно з Договором є 20.02.2024. Водночас умовами кредитного договору (пункт 2.3) передбачена можливість продовження строку кредитування (пролонгація).

Зокрема, відповідно до пункту 2.3.1 договору Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту наведені у таблиці нижче: 3 дні - 3 % ставка комісії, 7 днів - 6 % ставка комісії, 15 днів - 10 % ставка комісії. Якщо Позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

Відповідно до пункту 2.3.2 Договору після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем до особистого кабінету Позичальника або в SMS-повідомленні та здійснити платіж передбачений цим п.2.3 Договору. Після здійснення Позичальником зазначеного платежу(ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, який, якщо це не суперечить чинному законодавству, за формою та змістом може (не обов`язково) відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком. Виконання Позичальником лише частини дій передбачених попереднім абзацом цього пункту не призводить до пролонгації. У випадку, якщо Позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. Якщо Позичальник вчиняє необхідні для пролонгації дії після настання дати остаточного погашення заборгованості, такі дії зупиняють перебіг періоду прострочення до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду. В такому разі, новою датою остаточного погашення є останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період. Ініціювання Позичальником продовження та/або поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для Позичальника.

Суд встановив, що Відповідачем 21.12.2023, 05.01.2024 та 04.03.2024 сплачувалася комісія за пролонгацію у розмірі 100,00 грн, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення. Відповідно до розрахунку Кредитора, пролонгація відбувалася на 15 днів. Після сплати комісії (100 грн) процентна ставка знижувалася до пільгового рівня на 15 днів. Тому у такому разі, новою датою остаточного погашення є останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період.

Внаслідок останньої пролонгації (04.03.2024), відповідно до п. 2.3.2 Договору, кінцевий строк кредитування був продовжений на 15 днів до 19.03.2024 року, тому нарахування процентів правомірно здійснювалось до цієї дати, в межах строку кредитування (останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період). Позивач безпідставно нараховує проценти до 05.04.2024. Відсутні докази пролонгації договору до цієї дати.

Щодо нарахування відсотків, то Суд виходить з того, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. Кредитний договір укладено до 24 грудня 2023 року, коли набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.

Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України "Про споживче кредитування", зокрема, статтю доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %". Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом (пункт 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX).

Цим же Законом розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 17, яким передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) - 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) - 1,5%. Дія цього Закону поширюється на договори укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом Отже, пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" поширюється на вказаний кредитний договір.

Суд встановив, що у цій справі у договорі сторони погодили, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена пунктом 1.5.3 цього Договору (3,00% в день), яка перевищує максимально допустиму законом ставку у період з 24.12.2023 (початок дії обмежень відповідно до Закону № 3498-IX).

З огляду на викладене, Суд здійснив власний перерахунок відсотків, виходячи з того, що до 23.12.2023 (включно) проценти нараховуються згідно з умовами договору; з 24.12.2023 по 20.02.2024 (кінець строку кредитування) проценти обмежуються максимальною ставкою 2,5% на день згідно з п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування".

Водночас Суд брав до уваги періоди, коли діяла пільгова ставка внаслідок пролонгації, коли кредитор застосовував ставку 0,01%, що є нижчою за законодавче обмеження, а також часткові сплати суми кредиту.

За розрахунком Суду належний розмір процентів, що підлягає стягненню з Відповідача, становить 25 168,12 грн.

Зокрема, у період до набрання чинності Закону № 3498-IX та першої пролонгації (08.11.2023 - 20.12.2023) нарахування здійснювалось у два етапи: протягом 15 днів пільгового періоду з 08.11.2023 по 22.11.2023 на суму тіла кредиту 15 000 грн за ставкою 0,01% нараховано 22,50 грн; протягом 28 днів стандартного періоду з 23.11 по 20.12 на суму 15 000 грн за ставкою 3,00% нараховано 12 600,00 грн.

Під час першої пролонгації (21.12.2023 - 05.01.2024) на залишок тіла кредиту 14 166,00 грн протягом 16 днів дії пільгової ставки 0,01% (як це фактично нарахував кредитор) нараховано 22,67 грн. Під час другої пролонгації (06.01.2024 - 20.01.2024) на залишок тіла кредиту 13 332,00 грн протягом 15 днів дії акційної ставки 0,01% (як фактично нарахував кредитор) нараховано 20,00 грн.

У період без пролонгації, коли діяло законодавче обмеження (21.01.2024 - 04.03.2024), на залишок тіла кредиту 13 332,00 грн протягом 44 днів застосовано законодавчий максимум ставки 2,5% замість ставки Кредитора (3,00%), що склало 14 665,20 грн.

Під час третьої пролонгації (05.03.2024 - 19.03.2024) на залишок тіла кредиту 12 498,00 грн протягом 15 днів дії акційної ставки 0,01% (як фактично нарахував кредитор) нараховано 18,75 грн.

У період після закінчення продовженого строку (з 20.03.2024) нарахування відсотків не здійснюється.

Отже, загальна сума обґрунтованих відсотків становить 27 349,12 грн. Відповідачем було сплачено відсотки у загальному розмірі 2 181,00 грн (три платежі по 727,00 грн: 21.12.2023, 05.01.2024 та 04.03.2024). Отже, до стягнення з Відповідача підлягає заборгованість за відсотками у розмірі 25 168,12 грн (27 349,12 грн - 2 181,00 грн)

З цих підстав позов в частині стягнення відсотків підлягає задоволенню частково.

Щодо наявності в Позивача, як нового кредитора, права вимоги

Позивач має право вимагати сплату заборгованості, оскільки кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

У цій справі Позивач набув права вимоги до Відповідача за договором споживчого кредиту, що є предметом спору, на підставі договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ/Т від 28.05.2024, що був укладений з Первісним кредитором.

Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Загальна ціна позову становила 47 082,72 грн. Суд задовольнив вимоги на суму 37 666,12 грн (12 498,00 грн тіло + 25 168,12 грн відсотки), що становить 80,00 % задоволених вимог. Отже, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 937,92 грн (2 422,40 х 80,00%).

Також Позивач заявив вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів.

Відповідач клопотання про зменшення цих витрат не подав, їх неспівмірність не доводив. Застосовуючи принцип пропорційності, Суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн (7 000,00 грн х 80,00%). Такий розмір витрат на правничу допомогу, на переконання Суду, відповідає критеріям розумності та співмірності зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (підготовка позовної заяви, розрахунків, участь у справі) та досягнутим результатом, і не покладає на Відповідача надмірного тягаря, враховуючи часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль- Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614) суму заборгованості кредитним договором № 100136137 від 07.11.2023 - у розмірі 37 666,12 грн (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят шість гривень 12 копійок), з яких: 12 498,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 25 168,12 грн заборгованості за відсотками, а також судовий збір у сумі 1 937,92 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн. Загальна сума до сплати становить 45 204,04 грн (сорок п`ять тисяч двісті чотири гривні 04 копійки).

У решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи подали заяви про розгля за наявними у справі матеріалами. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 12 грудня 2025 року

Суддя Інна КОВАЛЕНКО