Справа № 151/893/25
Провадження №2/151/402/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю секретаря судових засідань Добровольської М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Артеміда-Ф" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Артеміда-Ф" (надалі ТОВ "ФК "Артеміда-Ф") Бачинський О.М. через підсистему "Елекетронний суд" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15 грудня 2019 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 340474 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит у сумі 3 000 гривень, строком 30 днів. Договір був укладений в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

22 лютого 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко Фінанс" укладено Договір факторингу №015-220221, за умовами якого ТОВ "Сіроко Фінанс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Лінеура Україна", в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 340474 від 15.12.2019.

21 жовтня 2024 року між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" укладено Договір факторингу №20241021/2, за умовами якого ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Сіроко Фінанс", в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 340474 від 15.12.2019. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно Договору № 340474 від 15.12.2019, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" заборгованість в розмірі 11 697 гривень 93 копійки, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.

Ухвалою судді від 12 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача ТОВ ФК "Артеміда-Ф" Бачинський О.М. не з`явився, однак у прохальній частині позову просить розгляд справи проводити за відсутності представника позичача. У разі неявки відповідача, проти винесення судом заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 11 грудня 2025 року не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Норми статтей 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Також статтями 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судом встановлено, що 15 грудня 2019 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 340474 про надання коштів на умовах споживчого кредитування. Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження умов кредитування.

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Лінеура Україна" на умовах строковості, зворотності, платності надало відповідачу кредит у розмірі 3 000 гривень, строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені Договором.

Укладаючи договір сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, застосування зниженої процентною ставки 0,01% в день, яка застосовується відповідно до умов Договору, а також узгодили порядок продовження строку користування кредитом та автопролонгації договору (розділ 3 Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення", згідно якої вбачається, що дійсно на картку відповідача 15.12.2019 № НОМЕР_1 , були зараховані кошти в сумі 3 000 гривень, через платіжний сервіс IPay.ua (номер транзакції - 44745398).

22 лютого 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко Фінанс" укладено договір факторингу №015-220221 за умовами якого ТОВ "Сіроко Фінанс" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна", а ТОВ "Лінеура Україна" за плату відступити ТОВ "Сіроко Фінанс" свої права грошової вимоги до боржників включно, в тому числі і до ОСОБА_1 за Договором № 340474, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 678.

Відповідно до п.7.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє один календарний рік до 22 лютого 2022 року, але в будь якому випадку до повного виконання договірних зобов`язань сторонами. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу про намір припинити правовідносини за цим Договором, Договір на цих самих умовах продовжується на кожен наступний аналогічний період.

Згідно витягу з реєстру прав вимог №015-220221/01 від 22.02.2021 до ТОВ "Сіроко Фінанс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №340474 у сумі 9 840 гривень, з яких: 3 000 гривень - залишок заборгованості за тілом кредиту; 5 514 гривень - залишок заборгованості по процентах за користування.

Таким чином, ТОВ "Сіроко Фінанс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором №340474 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 15.12.2019.

21 жовтня 2024 року ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "Артеміда-Ф" уклали договір факторингу № 20241021/2, за умовами якого ТОВ "Артеміда-Ф" передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ "Сіроко Фінанс" за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ "Сіроко Фінанс" відступає ТОВ "Артеміда-Ф" належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору перехід від ТОВ "Сіроко Фінанс" до ТОВ "Артеміда-Ф" прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно витягу з реєстру прав вимоги №20241021/2 сформованого 31 жовтня 2025 року ТОВ "Артеміда-Ф" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за договором №340474 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 15.12.2019.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.10.2025, слідує, що ОСОБА_1 належним чином не виконав свого зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування ним своєчасно, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 11 697гривень 93 копійки, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 3 000 гривень; 6 840 гривень - залишок заборгованості по процентам за користування кредитом та 1 857 гривень 93 копійки - інфляційне збільшення.

13.03.2025 року за вих. №228 ОСОБА_1 надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги за Договором №340474 від 15.12.2019, на підставі Договору факторингу №20241021/2 від 21.10.2024 укладеного між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "ФК "Артеміда-Ф", заборгованість перед новим кредитором складає 9 840,00 грн. Крім того, звернули увагу, що разом з переходом права вимоги змінились реквізити для перерахування суми боргу.

Відповідно до копії досудової вимоги позивач звернувся до відповідача про повернення заборгованості за кредитним договором №340474 від 15 грудня 2025 року, яка станом на 13.03.2025 становить 9 840 гривень. У випадку, якщо ця досудова вимога залишиться без задоволення, ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" буде змушено вдатися до передбачених законодавством України заходів, спрямованих на стягнення заборгованості в судовому порядку, а загальна сума боргу може збільшитися за рахунок судового збору - 3028,00 грн., та витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно - 8 000,00 грн.) (а.с. 34)

Таким чином, ТОВ "Артеміда-Ф" є належним позивачем у справі.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст.516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

За змістом статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті кошти в повному обсязі.

Окрім того встановлено, що усі документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, стороною позивача доведено, укладення Договору №340474 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15 грудня 2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком у сумі 11 697гривень 93 копійки, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 3 000 гривень; 6 840 гривень - залишок заборгованості по процентам за користування кредитом та 1 857 гривень 93 копійки - інфляційне збільшення.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги № 211100228 від 29.10.2025 (а.с. 37), розрахунок суми судових витрат рахунок №1 від 29.10.2025 (а.с. 38), акт №1 приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 211100228 від 29.10.2025 (а.с. 39), платіжну інструкцію № 2144 від 31 жовтня 2025 року про переках коштів ФОП ОСОБА_2 в сумі 7 000 гривень, призначення платежу: оплата за надані послуги за Договором № 211100228 (а.с. 39 зворотна сторона), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001477 (а.с. 40) та ордер про надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1269270 (а.с. 7).

Крім того, при зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 2151 від 31 жовтня 2025 року в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, (а.с. 6) який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 206, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (, МФО 300528, місцезнаходження юридичної особи: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87 оф.54, банківські реквізити: IBAN НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк") заборгованість за Договором № 340474 від 15 грудня 2019 року у розмірі 11 697 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (, МФО 300528, місцезнаходження юридичної особи: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87 оф.54, банківські реквізити: IBAN НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк") понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (, МФО 300528, місцезнаходження юридичної особи: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87 оф.54, банківські реквізити: IBAN НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк") понесені витрати за надання правничої допомоги в сумі 7 000 (сім тисяч гривень).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (, МФО 300528, місцезнаходження юридичної особи: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87 оф.54, банківські реквізити: IBAN НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк");

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 ).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК