Дата документу 11.12.2025Справа № 539/3530/25
Провадження № 2/554/4720/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіта М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» заборгованість станом на день звернення до суду з позовною заявою, за договором позики №-015764 від 19.03.2024 року, що укладений між відповідачем та ТОВ «ФК «Технофінанс», у розмірі 46 862,50 грн., з яких 11 500,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 29 612,50 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 5750,00 грн. - прострочена заборгованість за неустойкою (пеня).

Крім того, просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2 422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу 5000 гривень.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.07.2025 року цивільну справу за вказаним позовом передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Шевченківського районного суду міста Полтави.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 04.09.2025 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи.

Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, заяви та клопотання до суду не направив.

Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» надані докази копію договору позики «Ультра Смарт» № -015764 від 19.03.2024 року з додатками; паспорт споживчого кредиту «Ультра Смарт» інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма); розрахунок заборгованості за кредитним договором № -015764 від 19.03.2024 року станом на 15.07.2025 року; копію платіжного доручення № 6754 від 19 березня 2024 року, а також установчі документи юридичної особи.

Суд вважає, що надані позивачем копія договору позики «Ультра Смарт» №-015764 від 19.03.2024 року з додатками, підтверджують виникнення правовідносин між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс», внаслідок підписання сторонами договору електронними підписами одноразовим ідентифікатором Сvag1F.

Однак, судом не встановлено перерахування коштів ТОВ «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» та отримання їх відповідачем, оскільки копія платіжного доручення № 6754 від 19.03.2024 року не є належним та допустимим доказом, так як на ньому відсутній підпис, печатка чи штамп банку.

Платіжне доручення, це розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. Розпорядження не може підтверджувати сам факт перерахування коштів, лише підтверджує дозвіл на перерахування коштів, а не саме виконання платіжної операції, про що зазначено в п.54 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги».

Відповідно, факт перерахування коштів відповідачу, позивачем не підтверджений.

Належними доказами, які підтверджують перерахування коштів та їх отримання, наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнті є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Але незважаючи на це, позивач не надав суду копію Виписки з особового рахунка за кредитним договором № -015764 від 19.03.2024, а також не надав інші докази, у результаті чого неможливо встановити та підтвердити факт, що підтверджує перерахування коштів та їх отримання, наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір.

Крім того, позивачем вказана сума позики у розмірі 11 500 грн., що надана відповідачу, натомість у платіжному дорученні № 6754 від 19 березня 2024 року, доданої до позовної заяви, зазначена сума 11 212,5 грн., яка начебто була перерахована ОСОБА_1 , згідно вказаного договору кредитування, відповідно вказані неточності викликають сумніви щодо обґрунтованості суми, заявленої позивачем до стягнення.

В ч.2 та ч.8 ст.83 ЦПК України закріплено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заява про неможливість надання доказів первинних фінансових документів разом з позовною заявою та їх витребування до суду не надходила, тому суд розглянув справу за наявними в ній доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надані належні докази, а саме первинні документи, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та за якими можливо встановити факт дійсного перерахування та отримання коштів відповідачем, а також впевнитись в дійсній сумі заборгованості.

Інші докази паспорт споживчого кредиту «Ультра Смарт» інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма); розрахунок заборгованості, а також установчі документи юридичної особи, можуть підтвердити наявність заборгованості відповідача лише у сукупності з іншими доказами, а враховуючи, що таких суду не надано, тому не беруться до уваги.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов подано необґрунтовано, тому в позові необхідно відмовити.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Оскільки в позові відмовлено в повному обсязі, то сплачені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279,280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС», 49005, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд. 2 офіс 207/2,

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.