ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/497/25 Справа № 185/6254/24 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М.М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

заяву Приватного підприємства "Фірма "Аленат" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та Приватного підприємства "Фірма "Аленат" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Фірма "Аленат" про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПП «Фірма «Аленат» залишено без задоволення. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 року залишено без змін.

У серпні 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ПП «Фірма «Аленат»про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 24250,00 грн.

У вересні 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли заперечння на заяву про ухвалення додаткового рішення від ОСОБА_1 , в яких остання просила відмовити у задоволенні заяви, оскільки рішення суду ухвалено не на користь відповідача.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно статті 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду 30 липня 2025 року апеляційну скаргу ПП «Фірма «Аленат»на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 року залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції не було змінено або скасовано, підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, на користь ПП «Фірма «Аленат»відсутні.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2025 року у справі №740/1211/18 (провадження 61-5219св24).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що суд не зобов`язаний задовольняти вимоги про компенсацію витрат, якщо сторона не досягла позитивного результату, а також підкреслює принцип співмірності судових витрат.

За таких обставин, з урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 259, 260, 270, 368ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Фірма "Аленат" про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 15 грудня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна