печерський районний суд міста києва
пр. № 2-др-221/25
09 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Литвиновій І. В.,
за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заявуОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,
У провадженні суду перебувала цивільна справа за вказаним позовом, у якій 06 жовтня 2025 року постановлено рішення суду про задоволення вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя 454 410, 00 грн. в рахунок компенсації вартості 1/ 2 частки транспортного засобу, - легкового автомобіля Toyota Camry, 2018 року, об`єм двигуна 2494 см3, номер кузова: НОМЕР_1 ; визнання за ОСОБА_2 право власності на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя; визнання за ОСОБА_3 право власності на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя; зобов`язання ГУК у м. Києві / Печерс. р-н повернути ОСОБА_2 50 % від суми сплаченого судового збору в розмірі 6 056, 00 грн та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Згідно із частиною другою, третьою ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Частиною першою статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Таким чином заява про ухвалення додаткового рішення подана у межах строку, визначного законом, на виконання рішення.
Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню і необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.
За пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує у тому числі питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 16 квітня 2025 року підтверджується надходження вказаної суми судового збору на рахунок отримувача ГУК у м. Києві/Печерс. р-н.
Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням суду від 06 жовтня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, вирішено питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 6 056, 00 грн, у зв`язку із визнанням відповідачем позову.

Проте питання розподілу решти 50 відсотків (6 056, 00 грн) сплаченого позивачем судового збору, судом вирішено не було.

Відтак, сума судового збору в розмірі 50 відсотків від сплаченої позивачем при поданні позовної заяви, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1-19, 139-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 056, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова