Справа № 128/1080/23

12 грудня 2025 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Дусанюк Н.О.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником згідно з ордером Путіліним Євгеном Вікторовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 128/1080/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному майні та стягнення коштів,
У провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 128/1080/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному майні та стягнення коштів.
08.12.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що «02.12.2025 у судовому засіданні ним була оголошена заява про намір подати заяву про стягнення судових витрат. Тому просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 128/1080/23 щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 16 150,00 грн.».
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з вимогами статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Оскільки ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно судових витрат, суд, відповідно до ст. 270 ЦПК України, вирішує таке питання без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи № 128/1080/23, суд доходить такого висновку.
Установлено, що Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 12.12.2025 у цивільній справі № 128/1080/23 ухвалив «Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності залишити без задоволення. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному майні та стягнення коштів задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на утримання незавершеної будівництвом будівлі закладу громадського харчування з прибудовою, готовністю 75%, яка знаходиться на а/д М-12 Львів-Кіровоград-Знам?янка, км 350+550 (праворуч) на земельній ділянці площею 0,05 га, розташованій за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територія Ксаверівської сільської ради (за межами населеного пункту), у загальній сумі 84 102 (вісімдесят чотири тисячі сто дві) грн 12 коп. Решту зустрічних позовних вимог залишити без задоволення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 841 (вісімсот сорок одна) грн 02 коп.».
У судовому засіданні 02.12.2025 під час розгляду справи № 128/1080/23 представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. зазначив, що докази понесення судових витрат будуть надані у відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України.
Установлено, що 10.03.2023 між адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем та ОСОБА_1 укладено договір №23 про надання правничої допомоги.
Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера №031235 від 03.12.2025, ОСОБА_1 сплатив на користь адвоката Путіліна Євгена Дмитровича кошти в сумі 16 150,00 грн.
У статті 59 Конституції України закріплено право кожної людини на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин першої-третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У частині другій статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Заяву про ухвалення додаткового рішення стороною позивача було подано у межах визначеного законом строку.
Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті першої, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом також враховується позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності, визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України, застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладений Об`єднаною палатою Верховного Суду від 03.10.2019 (справа № 922/445/19), від 22.01.2021 (справа № 925/1137/19) та у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 (справа № 317/1209/19).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Оскільки Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 12.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності залишив без задоволення, тому понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід залишити за останнім.
За таких обставин заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником згідно з ордером Путіліним Євгеном Вікторовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 128/1080/23 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником згідно з ордером Путіліним Євгеном Вікторовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 128/1080/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному майні та стягнення коштів залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Дата складення повного додаткового рішення 12.12.2025.

СУДДЯ