Дата документу 10.12.2025
Справа № 501/2878/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом представника ОСОБА_1 адвоката Резуненко Д.С.

до

відповідача: Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»

предмет та підстави позову: про витребування безпідставно набутих коштів,

учасники справи:

представник позивача адвокат Резуненко Д.С..

представник відповідача адвокат Черкасова О.О.

ухвалив рішення та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Представник ОСОБА_1 05.07.2024 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про витребування безпідставно набутих коштів, згідно якого просить суд стягнути з Акціонерного товариства «МТБ Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 698 770,32 грн., з яких: 467 691,86 грн. безпідставно набуті грошові кошти, 188 909,31 грн. інфляційні витрати, 42 169,15 3% річних.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» заборгованість по кредиту, штрафні санкції за прострочку погашення кредиту станом на 21.09.2010 у розмірі 478635,00 грн., з яких тіло кредиту 47291,32 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США становить 374509,43 грн.; по відсотках 7923,57 доларів США (62748,34 грн.); заборгованість по комісії - 7775, 81 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. та видано виконавчий лист.

Згідно листа Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) № 53560 станом на 22.05.2020 залишок боргу за вищевказаним виконавчим листом складав 289797,79 грн.

Згодом вищевказаний виконавчий лист переданий до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Херсонської області Манікіну Дмитру Сергійовичу.

26.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62180939 з виконання виконавчого листа №2-3027/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованості за кредитним договором від 26.03.2008 в сумі 47 990,73 доларів США та 9 595,81 грн.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10.08.2021 зобов`язано приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича усунути порушення прав боржника ОСОБА_1 при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №62180939 шляхом внесення змін до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2020 року в частині змісту прийнятого до виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона 19.01.2011, виклавши його відповідно до резолютивної частини рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 у справі №2-3027/10 та виданого на підставі цього рішення виконавчого листа.

28.08.2020 в рамках виконавчого провадження № 62180939 реалізовано належне ОСОБА_1 на праві власності кафе по проспекту Святих Кирила та Мефодія у місті Херсоні, ціна продажу якого склала 877 424,00 грн.

У листі від 14.12.2023 № 16938 приватний виконавець Манікін Д.С. зазначив, що за час перебування виконавчого провадження № 62180939 з ОСОБА_1 стягнуто 836 862,80 грн., які розподілені наступним чином:

- 3 000,00 грн. перераховані в якості повернення авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

- 624,20 грн. перераховані на компенсацію витрат виконавчого провадження;

- 757 489,65 грн. перераховані на користь стягувача;

- 75 748,95 грн. перераховані в якості основної винагороди приватного виконавця.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23.02.2022 зобов`язано приватного виконавця Манікіна Д.С. закінчити виконавче провадження №62180939 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

У вказаних рішеннях суди прийшли до висновку, що визначальною сумою до стягнення за виконавчим листом № 2-3027/10 є сама загальна сума заборгованості у розмірі 478 635,00 грн., а визначення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком у валюті є незаконним.

Таким чином, приватним виконавцем для погашення боргу ОСОБА_1 перед Банком перераховану більшу суму, ніж передбачено рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 та виконавчим листом.

Позивач стверджує, що в рамках виконавчого провадження № 62180939 на користь стягувача перераховано 757489,65 грн., в той час коли залишок боргу згідно листа Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) № 53560 складав 289 797,79 грн. грошові кошти отримані Банком у сумі 467 691,86 грн. (757 489, 65 грн. 289 797,79 грн.) є безпідставно набутими.

Враховуючи, що з моменту безпідставного отримання Банком грошових коштів у розмірі 467 691,86 грн. минуло більше трьох років, позивач вважає, що з відповідача слід стягнути інфляційні витрати та 3% річних за останні три роки, що передували подачі вказаного позову.

Згідно доданих до позову розрахунків розмір інфляційних витрат за період з 05.07.2021 по 05.07.2024 складає 188 909,31 грн., 3% річних 42 169,15 грн.

Загальний борг відповідача складає 698 770,32 грн. (467 691,86 грн. +188 909,31 грн. + 42 169,15 грн.).

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач 30.07.2024 надав до суду відзив на позов (а.с.59-64), просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021 у справі №766/6459/21 залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23.02.2022 зобов`язано приватного виконавця Манікіна Д.С. закінчити виконавче провадження №62180939 з примусового виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

У вказаних судових рішеннях суди дійшли висновку, що визначальною сумою до стягнення за виконавчим листом №2-3027/10 є саме загальна сума заборгованості у розмірі 478 635,00 грн., а визначення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком у валюті є незаконним.

Однак, ПАТ «МТБ БАНК», не погоджуючись з вказаними вище судовими рішенням, звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою, так ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 10.01.2024 відкрито касаційне провадження у справі №766/6459/21. Наразі триває розгляд касаційної скарги ПАТ «МТБ БАНК». Відповідно, у разі скасування оскаржуваних судових рішень, які покладено позивачем в основу даного позову, зазначене буде підставою для закриття провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю спору.

Щодо вимог про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) представник відповідача вказує на те, що:

- позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт перерахування безпосередньо відповідачу грошових коштів в розмірі 757 489,65 грн., а копія листа від 14.12.2023 №16938 приватного виконавця, що додана позивачем до позову, не містить ні підпису ні печатки виконавця, тому не може бути прийнята судом як належний доказ, інших доказів на підтвердження зазначеного позивачем не надано;

- позивач звертаючись із позовом до суду, просив стягнути з відповідача на його користь 467691,86 грн. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, однак відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України, оскільки відповідач не є особою, яка безпідставно набула кошти;

- 26.03.2008 між ОСОБА_2 та ВАТ «Морський Транспортний банк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк») укладено кредитний договір № 01241/RX, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 57878,75 доларів США. В забезпечення виконання основного зобов`язання між ОСОБА_1 укладено договір іпотеки.

- Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 09.12.2010 у справі № 2-3027/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк») заборгованість по кредитному договору №01241/RX від 26.03.2008, станом на 21.09.2010 у розмірі 478 635 грн., з яких тіло кредиту 47 291,32 долари США, що за офіційним курсом гривні до долара США становить 374 509,43 гривні, відсотки у розмірі 7 923,57 долари США (62 748,34 грн.), заборгованість по комісії у розмірі 7 775,81 грн., суми сплаченого судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.;

- судом визначено до стягнення заборгованість за кредитним договором еквівалент суми у валюті договору - долари США до національної валюти - гривні. Аналогічного висновку дійшов суд в ухвалі Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2018 року по справі № 2-3027/10;

- вказане питання перебуває на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 766/6459/21;

- у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц (провадження № 61-29056св18) та від 13 січня 2021 року у справі №539/3403/17 (провадження № 61-15499св19);

- позивачем заявлено також вимоги про стягнення за період з 05.07.2021 по 05.07.2024 розміру інфляційних витрат 188 909,31 грн. та 3% річних 42 169,15 грн., однак розраховує суми інфляційних витрат та 3% річних за період з 05.07.2021 по 05.07.2024;

- у даній справі позивачем заявлені вимоги про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), а не про порушення грошового зобов`язання, відповідно до вказаних правовідносин, з урахуванням висновку Великої палати Верховного суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц не застосовуються положення ст.625 ЦК України, тощо.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відзив.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 05.07.2024 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.41).

Ухвалою судді від 09.07.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с.42-44).

Ухвалою судді від 15.07.2024 відкрито провадження у справі (а.с.57-58).

Ухвалою суду від 17.10.2024 заяву представника позивача про витребування доказів повернуто заявнику (а.с.80).

Ухвалою суду від 18.11.2024 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.103).

Ухвалою суду від 27.01.2025 зупинено провадження у справі (а.с.119-121).

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.04.2025 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Резуненко Д.С. задоволено (а.с.139-141).

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2025 скасовано і направлено справу до суду для продовження розгляду справи.

Ухвалою суду від 08.05.2025 відновлено провадження у справі (а.с.146).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» заборгованість по кредиту, штрафні санкції за прострочку погашення кредиту станом на 21.09.2010 у розмірі 478635,00 грн., з яких тіло кредиту 47291,32 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США становить 374509,43 грн.; по відсотках 7923,57 доларів США (62748,34 грн.); заборгованість по комісії - 7775, 81 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. та видано виконавчий лист (а.с.7-9).

Згідно листа Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 53560 станом на 22.05.2020 залишок боргу за вищевказаним виконавчим листом складав 289797,79 грн. (а.с.10).

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10.08.2021 зобов`язано приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича усунути порушення прав боржника ОСОБА_1 при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №62180939 шляхом внесення змін до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2020 року в частині змісту прийнятого до виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона 19.01.2011, виклавши його відповідно до резолютивної частини рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 у справі №2-3027/10 та виданого на підставі цього рішення виконавчого листа (а.с.12-17).

28.08.2020 в рамках виконавчого провадження № 62180939 реалізовано належне ОСОБА_1 на праві власності кафе по проспекту Святих Кирила та Мефодія у місті Херсоні, ціна продажу якого склала 877 424,00 грн.

У листі від 14.12.2023 № 16938 приватний виконавець Манікін Д.С. зазначив, що за час перебування виконавчого провадження № 62180939 з ОСОБА_1 стягнуто 836 862,80 грн., які розподілені наступним чином:

- 3 000,00 грн. перераховані в якості повернення авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

- 624,20 грн. перераховані на компенсацію витрат виконавчого провадження;

- 757 489,65 грн. перераховані на користь стягувача;

- 75 748,95 грн. перераховані в якості основної винагороди приватного виконавця.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23.02.2022 зобов`язано приватного виконавця Манікіна Д.С. закінчити виконавче провадження №62180939 з примусового виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (а.с.19-23, 27-32).

ІV. Оцінка Суду.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постанові від 29 березня 2022 року у справі № 296/3518/19 Верховний Суд вказував, що за змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Суть кондиційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого.

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» заборгованість по кредиту, штрафні санкції за прострочку погашення кредиту станом на 21.09.2010 у розмірі 478635,00 грн., з яких тіло кредиту 47291,32 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США становить 374509,43 грн.; по відсотках 7923,57 доларів США (62748,34 грн.); заборгованість по комісії - 7775, 81 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. та видано виконавчий лист (а.с.7-9).

Згідно листа Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 53560 станом на 22.05.2020 залишок боргу за вищевказаним виконавчим листом складав 289797,79 грн. (а.с.10).

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10.08.2021 зобов`язано приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича усунути порушення прав боржника ОСОБА_1 при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №62180939 шляхом внесення змін до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2020 року в частині змісту прийнятого до виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона 19.01.2011, виклавши його відповідно до резолютивної частини рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 у справі №2-3027/10 та виданого на підставі цього рішення виконавчого листа (а.с.12-17).

28.08.2020 в рамках виконавчого провадження № 62180939 реалізовано належне ОСОБА_1 на праві власності кафе по проспекту Святих Кирила та Мефодія у місті Херсоні, ціна продажу якого склала 877 424,00 грн.

У листі від 14.12.2023 № 16938 приватний виконавець Манікін Д.С. зазначив, що за час перебування виконавчого провадження № 62180939 з ОСОБА_1 стягнуто 836 862,80 грн., які розподілені наступним чином:

- 3 000,00 грн. перераховані в якості повернення авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

- 624,20 грн. перераховані на компенсацію витрат виконавчого провадження;

- 757 489,65 грн. перераховані на користь стягувача;

- 75 748,95 грн. перераховані в якості основної винагороди приватного виконавця.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23.02.2022 зобов`язано приватного виконавця Манікіна Д.С. закінчити виконавче провадження №62180939 з примусового виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (а.с.19-23, 27-32).

Представник позивача вказує в позові, що у вказаних рішеннях суди прийшли до висновку, що визначальною сумою до стягнення за виконавчим листом № 2-3027/10 є сама загальна сума заборгованості у розмірі 478 635,00 грн., а визначення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком у валюті є незаконним. Таким чином, приватним виконавцем для погашення боргу ОСОБА_1 перед Банком перераховану більшу суму, ніж передбачено рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.12.2010 та виконавчим листом.

Враховуючи, що в рамках виконавчого провадження № 62180939 на користь стягувача було перераховано 757 489, 65 грн., в той час коли залишок боргу згідно листа Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 53560 складав 289 797, 79 грн. грошові кошти отримані Банком у сумі 467 691, 86 грн. (757 489, 65 289 797, 79 грн.) є безпідставно набутими.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.

Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах:

- від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18),

- від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18),

- від 24 березня 2021 року у справі № 369/8126/17 (провадження № 61-5137св19).

Отже, враховуючи вищенаведені норми права та встановлені у справі фактичні обставини, суд доходить до висновку про те, що в рамках розгляду цього позову наявні підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 1212 ЦК України та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, оскільки спірні кошти перераховані в рамках виконавчого провадження № 62180939 на користь стягувача, в той час коли залишок боргу згідно листа Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 53560 складав 289 797,79 грн. грошові кошти отримані Банком у сумі 467 691,86 грн. (757 489,65 грн. 289 797,79 грн.).

Таким чином, кошти мають характер безпідставно отриманих, що дає можливість застосування до них положення статті 1212 ЦК України.

Зважаючи на положення ст.ст.1212, 1213 ЦК України, суд доходить висновку, що відповідач за рахунок іншої особи (потерпілого) без відповідної правової підстави набув зазначені грошові кошти, належні позивачу, тому вимога про стягнення з нього безпідставно набутих грошових коштів у сумі 467 691,86 грн. є обґрунтованою, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено також вимоги про стягнення за період з 05.07.2021 по 05.07.2024, розміру інфляційних витрат 188 909,31 грн. та 3% річних 42 169,15 грн.

Разом з тим, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 23.02.2022 зобов`язано приватного виконавця Манікіна Д.С. закінчити виконавче провадження №62180939 з примусового виконання виконавчого листа №2-3027/10, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

У вказаних рішеннях суди прийшли до висновку, що визначальною сумою до стягнення за виконавчим листом №2-3027/10 є сама загальна сума заборгованості у розмірі 478 635,00 грн., а визначення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком у валюті є незаконним. Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.07.2024.

Позивач пов`язує виникнення права вимоги до відповідача з повернення безпідставно набутих коштів саме з набранням законної сили ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021, тобто 23.02.2022.

Однак, розраховує суми інфляційних витрат та 3% річних за період з 05.07.2021 по 05.07.2024.

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування на суму боргу трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Верховний суд у справі №758/8567/17 провадження №61-703св23 погодився із висновком суду апеляційної інстанції про відмову у стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України, оскільки сума у розмірі 60 117 доларів США підлягає до стягнення не у зв`язку із порушенням зобов`язання відповідачем, а у зв`язку із безпідставним набуттям вказаних коштів.

У даній справі позивачем заявлені вимоги про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), а не про порушення грошового зобов`язання, відповідно до вказаних правовідносин, з урахуванням висновку Великої палати Верховного суду не застосовуються положення ст.625 ЦК України.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення за період з 05.07.2021 по 05.07.2024, розміру інфляційних витрат 188 909,31 грн. та 3% річних 42 169,15 грн.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.07.2025 звільнено позивача від сплати судового збору (а.с.57-58), тому судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача пропорційно задоволеної частини вимог у сумі 15140 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Резуненко Д.С. до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про витребування безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «МТБ Банк» (ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти в розмірі 467 691,86 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «МТБ Банк» (ЄДРПОУ ) на користь держави судовий збір у розмірі 15140 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко