Справа № 496/1884/24
Провадження № 2/496/661/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», , юридична адреса: індекс 03150, Київська область, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, до

відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник позивача повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності,

відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 11.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»(далі позивач та/або ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») в особі представника, звернулося з позовом, який 17.06.2024 року уточнило (а.с. 102), до ОСОБА_1 (далі відповідач та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 60844,00 гривень та понесених позивачем судових витрат.

2. Свої вимоги мотивує тим, що 11.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4756357 про надання споживчого кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 18550,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 . Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору страндартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. Договору. 11.10.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. 17.01.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на 06.03.2024 року заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 18550,00 гривень тіло кредиту, 42294,00 гривні нараховані проценти, всього 60844,00 гривень. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом.

3. Відповідач відзив на позов не надав.

4. 30.05.2024 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення (у порядку ст.ст. 43, 49 ЦПК України), яким просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що стороною позивача не надано жодних належних та допустимих доказів щодо ідентифікування особи, що підписала договір та поспорт споживчого кредиту одноразовим цифровим ідентифікатором. Зазначив, що він ніколи не надавав згоди на розголошення та обробку своїх персональних даних. Також зазначив, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості за відсотками в сумі 42294,00 гривні, у зв`язку з чим відсутня можливість перевірити правильність нарахування заборгованості. (а.с. 78-83)

5. 17.06.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, якими позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що згідно положень ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «A964311», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч.ч. 6 та 8 ст.ст. 11 і ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Щодо розрахунку заборгованості зазначив що сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС Україна». (а.с. 89-94)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 84)

7. 17.06.2024 року на адресу суду, від представника позивача, надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 99)

8. Представника позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 120)

9. 23.04.2025 року на адресу суду, від представника позивача, надійшла заява про заміну назви учасника справи. (а.с. 122-123)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 року цивільна справа № 496/1884/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Трушиній О.І. (а.с. 72)

11. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

12. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 74-75)

13. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням ОСОБА_2 з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням керівника апарату суду Доня С.С. № 219 від 28.01.2025 року призначений повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 113)

14. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 року цивільна справа № 496/1884/24 була передана до провадження на розгляд головуючому судді Дранікову С.М. (а.с. 114)

15. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28.01.2025 року цивільну справу № 496/1884/24 прийнято до провадження головуючого судді Дранікова С.М. (а.с. 115)

16. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням ОСОБА_3 з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Цапок Н.В. № 418 від 05.06.2025 року призначений повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 143)

17. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 року цивільна справа № 496/1884/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 144)

18. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року цивільну справу № 496/1884/24 прийнято до провадження головуючої судді Портної О.П. та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 145-146)

19. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28.08.2025 року було прийнято до провадження заяву про зменшення розміру позовних вимог, задоволено клопотання представника позивача про зміну назви позивача, як учасника справи, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. (а.с. 149-152)

20. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

21. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

22. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

23. Судом встановлено, що 11.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Договір № 4756357 про надання споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А964311. (а.с. 36-40)

24. Сторони узгодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 4756357 від 11.09.2021 року, яка підписана відповідачем 11.09.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором А964311. (а.с. 41)

25. На виконання переддоговірних обов`язків 11.09.2021 року позичальника було ознайомлено з Паспортом споживчого кредиту, інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 12.09.2021 року, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А964311. (а.с. 31-35)

26. 08.07.2020 року між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений Договір № 087/20-П про надання послуг з переказу платежів. (а.с. 54-57)

27. Листом № 2351 від 20.01.2023 року ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» повідомило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що згідно Договору № 087/20-П від 08.07.2020 року, було успішно перераховано кошти на платіжні картки клієнтів від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: 11.09.2021 11:37 на суму 18550,00 гривень, № транзакції 989695855, № замовлення 22627802, № картки НОМЕР_2 , статус принят. (а.с. 51-52)

28. З розрахунку заборгованості за Договором № 4756357 від 11.09.2021 року за період з 11.09.2021 року по 16.01.2023 року, зробленого ТОВ «АВЕНТУС УКРАIНА», ОСОБА_1 , має заборгованість, яка не погашена, та складає заборгованість за тілом кредиту 18550,00 гривень та заборгованості за відсотками 42294,00 гривень. (а.с. 48)

29. 12.10.2021 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАIНА» направило на електронну адресу ОСОБА_1 лист з повідомленням про застосування п. 4.3.1. Кредитного договору. Окрім того повідомило, що розмір заборгованості станом на 12.10.2021 року складає 60844,00 гривень з який 18550,00 гривень тіло кредиту та 42294,00 гривні проценти. (а.с. 42)

30. 17.01.2023 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за відсотковою ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. (а.с. 10-13)

31. 17.01.2023 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» складений Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 17.01/23-Ф від 17.01.2023 року. (а.с. 14)

32. 17.01.2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в електронному кабінеті позичальника розмістило повідомлення про відступлення прав вимоги. (а.с. 43)

33. Згідно Витягу з Реєстру боржників до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Кредитним договором № 4756357. Сума заборгованості за основною сумою боргу 18550,00 гривень; сума заборгованості за відсотками 42294,00 гривень, загальна сума заборгованості 60844,00 гривень. (а.с. 44)

34. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування товариства з ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». (зворотній а.с. 125-126)

35. Відповідно до листа АТ «СЕНС БАНК» від 10.09.2025 року за вих. № 12028-БТ-32.3/2025, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , банком була емітована кредитна картка № НОМЕР_2 . (а.с. 156)

36. 12.09.2021 року на картковий рахунок відповідача було зарахування коштів у розмірі 18550,00 гривень. (а.с. 157-159)

V. Оцінка Суду.

37. В ч. 1 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

38. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

40. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

41. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

42. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник.

43. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

44. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

45. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

46. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

47. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

48. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

49. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

50. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

52. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

53. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

54. Відповідно до правової позиції КГС ВС викладеної у постанові від 03.06.2020 року у справі № 916/1410/19, щодо розмежування правочину з відступлення права вимоги (цесія) та договору факторингу, під час цесії може бути відступлено право як грошової, так і негрошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Предметом договору факторингу може бути тільки право грошової вимоги (ст. 1078 ЦК України). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права, а договору факторингу отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

55. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

56. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

57. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

58. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

59. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відбулося нарахування відсотків за період з 11.09.2021 року по 16.01.2023 року (фактично по 09.01.2022 року), але доказів того, що відповідач ініціював продовження строку кредитування суду не надано.

60. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

61. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

62. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

63. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

64. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

65. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у сумі 42294,00 гривень станом на 09.01.2022 року, при цьому, розрахунок заборгованості за відсотками здійснено після закінчення строку дії кредитного договору.

66. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

67. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

68. Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

69. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18, п.п. 53, 53) та від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (п. 6.19).

70. При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

71. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України.

72. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

73. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16.

74. Нарахування Банком відповідачу за вищезазначеним договором відсотків на прострочену заборгованість та відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії договору 11.10.2021 року є безпідставним.

75. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду № 363/669/23 від 11.01.2024 року.

76. Підтверджень пролонгації позивачем не надано. Натомість Договір № 4756357 про надання споживчого кредиту від 11.09.2021 року та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит містять чіткий строк користування кредитом 30 днів, тобто з 11.09.2021 року до 11.10.2021 року. Окрім того, згідно узгодженої сторонами Таблиці, у разі якщо споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 29123,50 гривні, з яких проценти за користування кредитом 10573,50 гривень. Реальна річна процентна ставка складе 24079,41 % річних.

77. Оскільки, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

78. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягає прострочена сума заборгованості в розмірі 18550,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 10573,50 гривні, разом 29123,50 гривень.

79. Також, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

80. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

81. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

82. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

83. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

84. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року справа № 826/1216/16, від 12.09.2019 року справа № 9901/350/18.

85. Представник позивача надав копію Договору № 10/07-2023 про надання правничої допомоги від 10.07.2023 року (а.с. 25-26), копію Звіту про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, від 06.03.2024 року (а.с. 22) та копію платіжної інструкції № 3692 від 06.03.2024 року (а.с. 30).

86. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

87. Як вбачається з наданої копії платіжної інструкції, позивач за надання правничої допомоги сплатив 10000,00 гривень. Суд позов позивача задовольнив частково на загальну суму 29123,50 гривні. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4787,00 грн (29123,50 грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 60844,00 грн (заявлені позовні вимоги) = 47,87% (процент задоволених позовних вимог); 10000,00 грн (загальні судові витрати) х 47,87% : 100% = 4787,00 грн).

88. Також, як вбачається з наданої копії платіжної інструкції № 3599 від 05.03.2024 року (а.с. 8), позивач за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1159,50 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 29123,50 грн. ? 2422,40 грн. ? 60844,00 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 549, 611, 625, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 79, 50, 80, 81, 89, 128, 141, 247, 259, 263-265, 279-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (назва до перейменування - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»), , місце знаходження: індекс 03150, Київська область, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, заборгованість за Договором № 4756357 про надання споживчого кредиту від 11.09.2021 року в розмірі 29123,50 гривень, судовий збір в розмірі 1159,50 гривень та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4787,00 гривень, а всього 35070,00 гривень.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. В порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків; розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3 % річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

5. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

9. Повний текст рішення складено 08.12.2025 року.

Суддя О.П. Портна