ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Київ

Справа № 730/779/24-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11737/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Желепи О.В., суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Мельником Максимом Сергійовичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2025 року (ухвалено у складі судді Ільєвої Т.Г., повне рішення виготовлено 28 березня 2025 року)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, третіх осіб: Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, Ялтушівська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

14 червня 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 14 травня 2024 року його було звільнено за прогул на підставі наказу відповідача № 216-к. Указаний наказ він виявив 15 травня 2024 року після перевірки особистої електронної пошти. Водночас станом на 14 червня 2024 року наказ не вручено ані особисто, ані поштою.

Вважаючи такий наказ протиправним, а своє звільнення - незаконним і таким, що відбулося із грубим порушенням трудового законодавства України, оскільки він не порушував трудову дисципліну та не вчиняв прогул, позивач просив: визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України № 216-к від 14 травня 2025 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушівська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 28 березня 2025 року в задоволенні позову відмовив, змінив дату звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України), згідно Наказу Національної академії агарних наук України № 216-к від 14.05.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 », з «14 травня 2024 року» на «16 травня 2024 року».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 10 травня 2025 року подав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

На обґрунтування скарги вказує, що суд першої інстанції неправильно оцінив обставини щодо нібито допущених прогулів, адже самим судом встановлено поважні причини відсутності у дні 17-18.04.2024 (відрядження в Інституті НААН), 22-23.04.2024 (дії щодо державної реєстрації зміни керівника, направлення доповідних про перешкоди в роботі), а також 09-10.05.2024 та 13.05.2024 (тимчасова непрацездатність підтверджена медичними висновками).

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що 19.04.2024 він був відсутній без поважних причин, оскільки письмові пояснення працівників Інституту прямо підтверджують його перебування в установі та виконання службових обов`язків, а комісія службового розслідування вибірково опитала лише 8 із понад 100 працівників, не дослідивши коло осіб, залучених до підготовки договорів, календарних планів та робочих програм.

Вважає помилковими висновки суду про можливість його фізичної присутності у той же день у кабінеті на станції у Вінницькій області, оскільки перебування у Києві підтверджено матеріалами справи, а повернення того ж дня є фактично неможливим з огляду на відстань та комендантську годину.

Зазначає, що суд безпідставно проігнорував сукупність перешкод, створених роботодавцем, зокрема штучне затягування виготовлення нотаріально посвідченого наказу №168-к (28 днів), що унеможливлювало внесення даних про нього як керівника до Реєстру, а також відсутність доступу до печатки, первинних документів, електронних ключів, банківських рахунків, що фактично унеможливлювало виконання ним трудових обов`язків. Висновок суду про відсутність перешкод у доступі до роботи, не відповідає матеріалам справи, у яких міститься дев`ять доповідних записок про блокування діяльності станції та відмову працівників виконувати його розпорядження через відсутність даних про нього у Реєстрі.

Вважає, що суд помилково не врахував системність дій відповідача, який вже двічі незаконно звільняв його з посади, блокував державну реєстрацію змін керівника та створював умови правової невизначеності в колективі станції, що підтверджується попередніми судовими рішеннями про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Звертає увагу на постанову Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 758/10170/20, відповідно до якої державна реєстрація юридичних осіб шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру щодо уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, або вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, є лише засвідченням цього факту і самостійного значення для виникнення такого права у відповідної посадової особи не має. Реєстрація визначає лише момент, з якого держава засвідчує таке право у відповідного посадовця юридичної особи, яке виникло з підстав, передбачених законом та статутними документами цієї особи, а не у зв`язку із вчиненням чи невчиненням реєстраційної дії.

Зазначає, що хоча позивач перебував на лікарняному у період 24.04-15.05.2024, він при цьому відвідував державного реєстратора та НААН.

У відзиві на апеляційну скаргу Ялтушівська ДСС Інституту проти апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача - Мельник М.С. доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Клопотання від 12 листопада 2025 року про долучення доказів підтримав, просив його задовольнити та приєднати на стадії апеляційного перегляду докази, а саме: договір про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво від 19 квітня 2024 року з додатками до нього (т. 3 а. с. 212-230).

Представник відповідача - Бурлака М.А. та представник Ялтушівської дослідно-селекційної станції - Шевченко К.В., кожен окремо проти апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити з підстав необґрунтованості та безпідставності її доводів та з огляду на підстави викладені у відзивах на апеляційну скаргу, оскаржуване рішення - залишити без змін як законне та обґрунтоване. Проти долучення доказів на стадії апеляційного перегляду заперечували з огляду на відсутність поважних причин неподання їх до суду першої інстанції.

Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України свого представника в судове засідання не направив, 13 листопада 2025 року подав суду заяву, у якій просив проводити судове засідання за їх відсутності, додатково повідомив, що Інститут повторно підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в м. Києві в науковій установі 17, 18, 19 квітня 2024 року з питань оформлення договору про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво, календарних планів та робочих програм, про що за підписом директора Інституту Роїка М.В. видано відповідну довідку № 07/2994 від 08.05.2024 (т. 3 а. с. 234-235).

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України.

У судовому засіданні протокольною ухвалою залишено без задоволення клопотання представника позивача від 12 листопада 2025 року про долучення доказів з підстав відсутності належного обґрунтування поважних причин неподання таких доказів до суду першої інстанції (т. 4 а. с. 9 зворот).

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд першої інстанції вважав установленим, що 26 липня 2022 року на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 194-к, ОСОБА_1 увільнено з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

Цього ж дня, на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 197-к, ОСОБА_1 тимчасово призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, до призначення директора у встановленому законом порядку.

14 вересня 2023 року на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 262-к, ОСОБА_1 звільнено з посади виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетики культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

29 листопада 2023 року рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області у справі №730/1130/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України № 262-к від 14 вересня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних України.

Постановою Чернігівського апеляційного суду апеляційні скарги Національної академії аграрних наук України та Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної аграрних наук України аграрних наук України залишено без задоволення, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2023 року без змін.

07 грудня 2023 року Національна академія аграрних наук України видала наказ № 327-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

15 січня 2024 року на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 9-к, ОСОБА_1 звільнено із посади виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

05 квітня 2024 року рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області по справі №730/235/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України №9-к від 15 січня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

11 квітня 2024 року Національною академією аграрних наук України видано наказ № 168-к від 11.04.2024 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

14 травня 2024 року на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 216-к, ОСОБА_1 звільнено з посади виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, а саме за прогул без поважних причин, а саме відсутність на роботі 17.04.2024-19.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024, 09.05.2024, 10.05.2024, 13.05.2024 без поважних причин, відповідно до актів комісії Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України «Про відсутність на роботі ОСОБА_1».

Відповідно до п.1.1. Статуту, Ялтушківська дослідно-селекційна станція заснована на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном.

Згідно з п. 6.2.2. Статуту, Директор Станції та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення оперативного та бухгалтерського обліку і статистичної звітності результатів фінансово-господарської та іншої діяльності.

Директор, діючи від імені Станції та в її інтересах, відповідно до законодавства та в межах цього Статуту і контракту, розпоряджається майном та коштами Станції відповідно до чинного законодавства та цього Статуту, забезпечує дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку, несе відповідальність за формування та використання прибутку Станції та за взаєморозрахунки з бюджетами всіх рівнів, здійснює інші повноваження, віднесені законодавством, Академією, цим Статутом (пункт 7.6. Статуту).

Пунктом 7.7. Статуту зазначено, що Директор здійснює управління Станцією. Він несе персональну відповідальність за стан та діяльність Станції, за збереження та ощадливе використання майна Станції, забезпечення пожежної безпеки його об`єктів, а також створення належних соціально-побутових умов для трудового колективу.

Згідно п. 7.8. Статуту, Директор звітує про фінансово-господарську діяльність Станції перед Науковою установою та Академією в установлені терміни.

При дослідженні оспорюваного наказу НААН № 216-к від 14.05.2024, судом встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин, а саме відсутність на роботі 17.04.2024-19.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024, 09.05.2024, 10.05.2024, 13.05.2024 без поважних причин, відповідно до актів комісії Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України «Про відсутність на роботі ОСОБА_1».

Судовим розглядом, окрім іншого, встановлено, що підставами стали звернення трудового колективу Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 11.04.2024 № 66, від 22.04.2024 № 67, від 26.04.2024 № 69; акти комісії Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України «Про відсутність на роботі ОСОБА_1» від 17.04.2024 - 19.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024, 09.05.2024, 10.05.2024; листи НААН від 08.05.2024 № 11-1/134 та 03.05.2024 №11-01/139 щодо надання письмових пояснень; письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.05.2024, від 13.05.2024.

На ім`я президента НААН академіка Гадзало Я.М. надійшов лист від 22.04.2024 № 67 від Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України за підписом представника трудового колективу Михайла Воробйова з повідомленням та вимогою відповідного реагування із-за відсутності на роботі виконуючого обов`язки директора Станції ОСОБА_1 продовж 6-ти робочих днів: 12, 15, 16, 17, 18 та 19 квітня 2024 року, про що були складені та надіслані до НААН Акти.

Листом від 08.05.2024 № 07/2994, надісланим на ім`я президента Національної академії аграрних наук України Гадзала Я.М., директор Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України Микола Роїк повідомив, що ОСОБА_1 17, 18 та 19 квітня 2024 року знаходився в Інституті біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН з питань оформлення Договору про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво, календарних планів та робочих програм.

На виконання наказу НААН від 13 травня 2024 № 215-к «Про проведення службового розслідування», комісією проведено службове розслідування можливого порушення вимог трудового законодавства (в т.ч. щодо дотримання трудової дисципліни) та Закону України «Про запобігання корупції» в.о. директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України ОСОБА_1.

Комісією було досліджено чи насправді в.о. директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (далі Ялтушківська ДС ЕБКІЦБ НААН) ОСОБА_1 перебував у Інституті у період з 17 по 19 квітня 2024 року. Для цього було отримано пояснювальні записки у спеціалістів, які безпосередньо брали участь у розробці Проекту Договору про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво.

Як пояснила ОСОБА_4 , головний фахівець сектору міжнародних досліджень, посадовою інструкцією якої п. 2.2. «Завдання та обв`язки» передбачено оформлення відряджень співробітників, що « ОСОБА_1 відрядження не відмічав, він приїжджав і працював з нашими співробітниками», але конкретні дні вона не пам`ятає. Пояснююча записка ОСОБА_4 та Посадова інструкція головного фахівця сектору міжнародних досліджень, що входить до складу науково-організаційного відділу та аспірантури додається.

Також пояснювальні записки щодо присутності ОСОБА_1 у період з 17 по 19 квітня 2024 року в Інституті надали ще декілька працівників аналогічного змісту, без деталей та опису, в чому полягала співпраця з ОСОБА_1 протягом 3 днів, що ставить під сумнів достовірність вказаної інформації.

У своєму поясненні ОСОБА_5 , в.о. завідуючої відділом досліджень інноваційного потенціалу та трансферу технологій ІБКІЦБ НААН, яка безпосередньо була відповідальна за підготовку Проекту Договору про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво повідомила комісію, що 17.04.2024 нею був переданий Договір про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво з робочими програмами та календарним планом на 2024 рік у 2-х екземплярах з підписом директора Інституту. Тобто, 18-19 квітня 2024 року не підтверджується присутність в Інституті ОСОБА_6 та відсутні докази його роботи, після отримання примірника договору для підписання ще 17.04.2024.

У своїх поясненнях ОСОБА_7 , заступник директора ІБКІЦБ НААН та ОСОБА_8 юрисконсульт стверджують, що ОСОБА_1 працював в Інституті по заключенню договорів по впровадженню завершених наукових розробок у виробництво.

В Інституті, посилаючись на вкрай обмежене фінансування, починаючи з 08 березня по 31 березня 2024 р., наказом № 25-к встановлений режим неповного робочого тижня. Наказом № 33-к від 01 квітня 2024 р. продовжено неповний робочий тиждень з 01 по 30 квітня 2024 р. На час проведення службового розслідування діяв наказ № 45-к від 29 квітня 2024 р. «Про продовження режиму неповного робочого тижня» на період з 01 по 26 травня 2024 р. Режимом неповного робочого тижня встановлені робочі дні: понеділок, вівторок, середа, четвер із 32 годинним режимом праці співробітників Інституту. Тобто, п`ятниця в Інституті не робочий день. 19 квітня 2024 р. п`ятниця не робочий день. Тому дані пояснення ОСОБА_7 , заступника директора ІБКІЦБ НААН та ОСОБА_8 юрисконсульта про роботу над укладанням договорів по впровадженню завершених наукових розробок у виробництво не підтверджують присутність ОСОБА_1 в Інституті 19 квітня 2024 р.

Відповідно до Актів, складених комісією Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України «Про відсутність на роботі ОСОБА_1 », ОСОБА_1 регулярно спостерігалась відсутність на роботі без поважних причин.

Межі апеляційного розгляду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Апеляційну скаргу подав лише позивач, відповідач та треті особи таким правом не скористалися, у тому числі щодо оскарження мотивів судового рішення, тобто фактично погодилися із висновками суду першої інстанції щодо наявності поважних причин відсутності позивача на роботі 17, 22 та 23 квітня 2024 року, а також 09, 10 та 13 травня 2024 року.

З урахуванням викладеного, принципів змагальності й диспозитивності, пріоритетності прав працівника, колегія суддів переглядає оскаржуване рішення лише в частині висновків суду про відсутність поважних причин відсутності позивача на роботі 18 та 19 квітня 2024 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О.В., пояснення представників учасників справи, переглянувши справу в означених межах апеляційного розгляду з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги, а також доводів відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає враховуючи таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 5-1 КЗпП України, державою гарантовано правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2) звільнення.

За приписами пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Разом з цим, відповідно до сталої судової практики у такій категорії спорів причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я. Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази (постанови Верховного Суду від 22 грудня 2023 року у справі № 756/8875/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 486/78/23, від 05 жовтня 2023 року у справі № 671/2022/22, від 20 вересня 2023 року у справі № 309/399/22).

Для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 757/45015/20-ц.

Відсутність працівника на роботі може бути зафіксовано відповідним актом. Законодавство не встановлює вимог до форми акта, тому він подається у довільній письмовій формі та підписується не менш ніж двома працівниками (наприклад, бухгалтером та директором). В акті має бути зафіксовано факт відсутності працівника на роботі протягом робочого дня.

Акт про відсутність працівника на роботі оформлюється безпосередньо в день нез`явлення працівника на роботі. У таких документах обов`язково зазначаються не тільки дата, а й певний час відсутності працівника.

Законодавство не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тому в кожному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин. Вочевидь, поважними причинами мають бути об`єктивні обставини, які об`єктивно перешкоджали працівнику з`явитися на роботу і не могли бути ним усунуті.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 761/48981/19, від 14 червня 2023 року у справі № 727/3770/21.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149 КЗпП України).

Водночас правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Згідно зі статтею 4 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3933-XII, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

За змістом пункту 2 статті 9 Конвенції, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що звільнення позивача на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України є законним, оскільки він без поважних причин був відсутній на робочому місці 18-19 квітня 2024 року, відсутні докази його роботи в Інституті після отримання примірника договору для підписання ще 17 квітня 2024 року. Окрім цього суд виснував, що 19 квітня 2024 року є п`ятницею - неробочим днем в Інституті відповідно до наказів № 25-к та № 33-к від 01 квітня 2025 року, а тому пояснення ОСОБА_7 , заступника директора ІБКІЦБ НААН та ОСОБА_8 юрисконсульта про роботу над укладанням договорів по впровадженню завершених наукових розробок у виробництво не підтверджують присутність ОСОБА_1 в Інституті 19 квітня 2024 року. Суд дійшов висновку про відсутність перешкод в доступі позивачу до роботи за адресою знаходження підприємства Ялтушківська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України.

Водночас суд установив, що звільнення позивача відбулося в період його тимчасової непрацездатності, а тому вважав за можливість виправлення, допущеного відповідачем порушення вимог частини третьої статті 40 КЗпП України, шляхом зміни дати звільнення позивача на 16 травня 2024 року, тобто на перший день після закінчення періоду непрацездатності.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції через невідповідність їх обставинам справи враховуючи таке.

Так, висновок суду про те, що 19 квітня 2024 року є п`ятницею та неробочим днем в Інституті відповідно до наказів № 25-к та № 33-к від 01 квітня 2025 року ґрунтується виключно на Довідці «Про проведення службового розслідування щодо можливості порушення вимог трудового законодавства (в т.ч. за дотримання трудової дисципліни) та Закону України «Про запобігання корупції» в.о. директора Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України ОСОБА_1» від 14 травня 2024 року (т. 2 а. с. 199-201) (далі - Довідка службового розслідування), оскільки в матеріалах справи відсутні накази № 25-к, яким установлено режим неповного робочого дня, та № 33-к від 01 квітня 2025 року, яким продовжено такий режим з 01 по 30 квітня 2024 року.

Аналогічну природу мають інші висновки суду, зокрема щодо «не підтвердження присутності в Інституті ОСОБА_1 18-19 квітня 2024 року після отримання примірника договору для підписання ще 17 квітня 2024 року», оскільки суд першої інстанції безпосередньо не досліджував факт отримання примірника договору 17 квітня 2024 року, а також обставини роботи над договором протягом 18-19 квітня 2024 року.

Водночас суд не надав жодної оцінки листу директора Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України від 08 травня 2024 року № 07/2994 ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 169), у якому той повідомляє, що ОСОБА_1 17, 18 та 19 квітня 2024 року знаходився в Інституті біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН з питань оформлення Договору про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво, календарних планів та робочих програм.

Указану довідку Інститут підтримав і в апеляційному суді, вказавши про це у заяві від 13 листопада 2025 року, а також додатково підтвердивши обставину перебування позивача в Інституті протягом 17-19 квітня 2024 року (т. 3 а. с. 234).

Також, у Довідці службового розслідування зазначено, що пояснювальні записки щодо присутності ОСОБА_1 у період з 17 по 19 квітня 2024 року в Інституті надали:

Борівський А.Ф. - заступник директора Інституту (18, 19 квітня 2024 року);

Подолін І.В. - юрисконсульт Інституту (18-19 квітня 2024 року);

ОСОБА_10 - старший науковий співробітник Інституту (17 квітня 2024 року);

Берещук О.О. - фахівець Інституту (17 квітня 2024 року);

Мандровська С.М. - завідувач відділу інтелектуальної власності та економіки Інституту (18 квітня 2024 року);

Зінченко О.А. - учений секретар Інституту (18 квітня 2024 року).

На запитання суду апеляційної інстанції щодо можливої упередженості (наявності підстав ставити під сумнів пояснення) вказаних працівників, представник відповідача та представник Ялтушівської ДСС Інституту не вказали про такі обставини.

У зв`язку із викладеним, та враховуючи, що пояснювальні записки таких співробітників не долучені до Довідки службового розслідування (матеріалів справи), колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів те, що ОСОБА_1 дійсно протягом 17-19 квітня 2024 року перебував у приміщенні Інституту з питань оформлення Договору про надання послуг з впровадження наукових розробок у виробництво, календарних планів та робочих програм.

Зворотного (відсутності ОСОБА_1 в Інституті) сторона відповідача, на яку покладено тягар доведення законності звільнення, не довела, що свідчить про незаконність звільнення позивача на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул, який позивач не вчиняв.

Зокрема задоволене в судовому засіданні 29 січня 2025 року клопотання представника Ялтушівської ДСС Інституту про виклик свідків (т. 3 а. с. 55) не було реалізовано, явку свідків не було забезпечено й вони не були допитані.

Про допит указаних свідків у суді апеляційної інстанції представник Ялтушівської ДСС Інституту клопотань не заявляв.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, що позивач 17-19 квітня 2024 року виконував свої обов`язки в Інституті, а тому його відсутність на робочому місці в Ялтушівській ДСС Інституту не можна вважати такою, що була без поважних причин (становила прогул). Відповідно, наказ відповідача про звільнення позивача з посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України є незаконним (безпідставним) і підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Колегія суддів також вважає слушними доводи позивача про вчинення йому перешкод у виконанні ним своїх обов`язків після поновлення на роботі.

Зокрема із листа ГУ ДПС у Вінницькій області від 07 травня 2024 року № 20958/6/02-32-12-02-09 (т. 2 а. с. 170-172) вбачається, що станом на 07 травня 2024 року керівником Ялтушівської ДСС Інституту досі був ОСОБА_11 , який мав бути і був звільнений із відповідної посади ще 10 квітня 2024 року відповідно до наказу НААН України № 167-к (т. 1 а. с. 53).

Тобто майже місяць після свого звільнення, ОСОБА_11 значився у ЄДР як керівник Ялтушівської ДСС Інституту. Указана обставина свідчить про юридичне перешкоджання ОСОБА_1 у реалізації ним своїх обов`язків як керівника (представника) у відносинах із іншими органами державної влади.

Також із рішення про відмову у державній реєстрації в ЄДР від 23 квітня 20244 року (код: 2) (т. 2 а. с. 175-176) вбачається, що підставою для такої відмови стала відсутність нотаріального засвідчення справжності підписів на рішенні уповноваженого органу управління юридичної особи (Ялтушівської ДСС Інституту).

Про такі обставини ОСОБА_1 щонайменше двічі (22 та 23 квітня 2024 року) повідомляв відповідача (т. 1 а. с. 67-70; 73-76), проте відповідей на такі звернення не отримав, суду таких відповідей також не надано.

Нотаріально засвідчену копію наказу про поновлення позивача на роботі останній отримав лише 08 травня 2024 року (т. 1 а. с. 114).

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на висновки, викладені у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 758/10170/20 про те, що внесення відомостей в ЄДР лише засвідчує право представляти юридичну особу, оскільки такі висновки не є релевантними для цієї справи, у якій фактичні обставини свідчать про неможливість здійснення позивачем, частини своїх повноважень в тому числі і через невнесення відомостей про нього до ЄДР.

Не заслуговують на увагу також доводи Ялтушівської ДСС Інституту про необхідність оформлення відрядження до Інституту окремим наказом, оскільки відсутність такого наказу не спростовує обставину перебування позивача в Інституті з 17 по 19 квітня 2024 року з відповідною посадовою метою як керівника та виконання ним свої посадових обов`язків, що виключає вчинення ним прогулу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Колегія суддів встановила, що при вирішені справи суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, унаслідок чого ухвалив необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а тому оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове судове рішення про задоволення позову, усі судові витрати належить покласти на відповідача.

Водночас позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову та апеляційної скарги, а тому судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 268, 367, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Мельником Максимом Сергійовичем, - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, третіх осіб: Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, Ялтушівська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків НААН України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №216-к від 14 травня 2025 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Ялтушівська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

Стягнути з Національної академії аграрних наук України на користь держави судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 11 грудня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова