РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5032/25

провадження у справі № 2/0285/2297/25

12 грудня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судових засідань Валінкевич І.І.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 відповідач - ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

установив:

08.09.2025 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_3 , встановлений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2016 року та стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти нак утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття дитиною.

В обгрунтування позову зазначено, що з відповідача за рішенням суду від 26.02.2016 з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 лютого 2016 року до повноліття сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та до повноліття сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Починаючи з 26.06.2025 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 стягуються у розмірі 1/6 частини доходу, оскільки син ОСОБА_7 досяг повноліття.

Відповідач сплачував аліменти, але не в повному розмірі, тому наявна заборгованість. Він офіційно працевлаштований, отримує пенсію по інвалідності.

Натомість зросли потреби та витрати на сина ОСОБА_8 у зв`язку з його розвитком та навчанням ( одяг, взуття, продукти харчування, канцелярське приладдя, підручники тощо).

Також на її утриманні перебуває повнолітній син ОСОБА_7 , який продовжує навчання на контрактній основі.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача народилася ще одна дитина, дочка ОСОБА_9 , витрати на яку позивач здійснює разом з її батьком.

Позивач самостійно не здатна забезпечити належний рівень життя дитини ОСОБА_8 з урахуванням визначеного розміру аліментів в 1/6 частці від заробітку( доходу) відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З часу ухвалення рішення суду в позивача змінилося матеріальний стан в сторону погіршення, натомість відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки працевлаштований, отримує пенсію по інвалідності, інших утриманців немає, тому виникла потребу у зміні розміру стягнення аліментів.

11.09.2025 провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

25.09.2025 від відповідач до суду надійшов відзив на позовну заяву , в якому відповідач просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування відзиву вказано, що позивачем не надано доказів, які б свідчити про погіршення її матеріального становища. натомість вказав, що його матеріальний стан не покращився, а погіршився. Так, на його утриманні перебуває двоє дітей дружини, дружина перебуває у декретній відпустці, він є особою з 2 групою інвалідності, внаслідок чого відбулося значне погіршення здоров`я.

08.10.2025 у справі зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 285/5572/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

01.12.2025 судом поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, якими вона обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2016 у справі № 285/241/16-ц стянуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_10 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 лютого 2016 року до повноліття сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та до повноліття сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було видано відповідний виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у ВДВС.

Позивач змінила прізвище на ОСОБА_11 у зв`язку з одруженням.

Син ОСОБА_7 досяг повноліття, у зв`язку з чим, починаючи з 26.06.2025 року, з відповідача ОСОБА_3 здійснюється утримання аліментів у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача народилася ще одна дитина, дочка ОСОБА_9 , її сім`я має статус багатодітної з 17.11.2025 .

Син ОСОБА_7 продовжує навчання на контрактній основі, відповідач матеріальної допомоги синові не надає, всі витрати по утриманні повнолітнього сина несе позивач, на підтвердження чого надає квитанції про оплату навчання.

Відповідачу ОСОБА_3 з 02.10.2024 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим він отримує пенсію.

Крім цього, позивачем стверджується, а відповідачем визнається факт його працевлаштування, де він також отримує дохід, що також вбачається з Індивідуальної відомості про застраховану особу.

Відповідач є власником 1/3 земельної ділянки з 02.09.2021, яку передано в оренду за плату.

Відповідно до рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2025, яке переглядалося апеляційною інстанцією та набрало законної сили 20.11.2025, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено суттєвого погіршення його матеріального становища, що впливає на сплату встановлених рішенням суду аліментів на дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Сторона позивача вказує на те, що у зв`язку з погіршенням матеріального становища позивача та покращенням матеріального становища відповідача виникла потреба у збільшенні розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , оскільки визначений розмір аліментів у 1/6 частці частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не забезпечує належних потреб дитини.

Натомість сторона відповідача вказує на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки навпаки матеріальне становище та здоров`я відповідача погіршилося, він отримав 2 групу інвалідності, у зв`язку з чим потребує постійного лікування, має іншу сім`ю, вагітну дружину, утримує її двох дітей, одна з яких є інвалідом.

Вирішуючи спір, суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із наведеного, слід зазначити, що положення ст.192 СК України не містять вичерпного переліку обставин та підстав, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ч. 1 вказаної норми передбачає можливість наявності інших обставин, що можуть слугувати підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини».

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї, та захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Обов`язки по вихованню, догляду, розвитку дитини значно більшою мірою виконуються тим з подружжя (з колишнього подружжя), з яким дитина проживає.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених обствин, з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у позивача змінився сімейний та матеріальний стан.

Встановлено, що у відповідача також змінився сімейний стан та погіршився фізичний стан. Він отримав 2 групу інвалідності, утворив іншу сім`ю, однак таке не свідчить про суттєве погіршення матеріального становища, з огляду на те, що станній отримує пенсію по інвалідності, працює, став власником земельної ділянки та отримує дохід від здачі в оренду відповідного майна, а тому має можливість утримувати свою дитину.

З огляду на надані докази в обгрунтування позиції сторін, судом встановлено достатньо підстав, для зміни розміру стягнення аліментів та визначення їх у розмірі 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд не бере до уваги, що весь тагар по вихованню та утриманню дитини лежить на позивачу, з якою дитина проживає.

Інших осіб, на яких відповідач надає утримання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.

Тому, взявши також до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне та сімейне становище позивача та відповідача, фізичний стан останнього, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд доходить висновку про зміну розміру стягнення аліментів з 1/6 на на 1/4 частини всіх його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів.

Саме такий розмір буде справедливим та відповідати рівності обов`язку батьків утримувати свою дитину, зможе в повній мірі забезпечити належні умови її утримання та проживання.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Вирішуючи питання судових витрат, судом встановлено наступне.

Позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому витрати зі сплати судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76 89, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2016 у справі № 285/241/16-ц та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2016 у справі № 285/241/16-ц, що перебуває на виконанні відкликати.

Судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ),

відповідач ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_3 ).

Дата складення повного судового рішення 12.12.2025.

Суддя А.В.Михайловська