Справа № 698/942/25
Провадження № 2/698/518/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 грудня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Споживчий центр» через свого представника Рассказова Д.І. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 11.04.2025-100002280 від 11.04.2025 року у розмірі 42360,00 грн., а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (оферти) № 11.04.2025-100002280, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 12000,00 гривень строком на 183 днів під проценти за фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія економічна сутність плата за надання кредиту 20 % від суми кредиту та дорівнює 2400,00 грн.. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки 0,88% = (19406,35/12000)/183*100%. Проценти (економічна сутність-плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) ( залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка 120 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання.

ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату подання позову у нього утворилась заборгованість в розмірі 42360,00 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 12000,00 грн., заборгованості по процентах в сумі 21960,00 грн., комісії за надання кредиту в сумі 2400,00 грн., та по неустойці в розмірі 6000,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 10.11.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач повідомлений належним чином, відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходили у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання відповідачка не з`явилася, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 11.04.2025 року ТОВ «Споживчий центр» та відповідач ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» уклали кредитний договір № 11.04.2025-100002280, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» (оферти), анкети та заявки відповідача ОСОБА_1 від 11.04.2025 року, його відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) та підтвердження укладення електронного договору. Відповідно до паспорту споживчого кредиту розмір кредиту становить 12000,00 грн, строк кредиту 183 днів з 11.04.2025 року по 10.10.2025 року. Загальні витрати за кредитом 19406,35 грн., орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 31406,35 грн., реальна річна процентна ставка відсотків річних 4495,06 %.

Договір укладений на таких умовах.

Сума кредиту 12000,00 грн. Строк, на який надається кредит, - 183 днів з дня його надання. Дата повернення кредиту 10.10.2025 року. Проценти за ставкою фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія економічна сутність плата за надання кредиту 20 % від суми кредиту та дорівнює 2400,00 грн.. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки 0,88% = (19406,35/12000)/183*100%. Проценти (економічна сутність-плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) ( залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка 120 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання.

Квитанцією від 28.10.2025 року № 194-2810 стверджено перерахування на наданий відповідачем у його заявці картковий рахунок НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 12000,00 грн., номер транзакції 708410288. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 11.04.2025-100002280 від 11.04.2025 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за цим договором складає 42360,00 грн, з яких: 12000 грн. основний борг, 21960 грн. проценти, 2400 грн. комісія за надання кредиту, 6000 грн. неустойка. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі Закон в редакції на дату укладення кредитного договору у цій справі 20.02.2022) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стороною позивача до позовної заяви додано копії документів, які складають укладений з відповідачем кредитний договір № 11.04.2025-100002280 від 11.04.2025 року та підписані відповідачем електронним підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи його особисте підписання відповідачем ОСОБА_1 , були достеменно відомі останньому. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав. Існування у відповідача заборгованості перед позивачем за тілом кредиту 12000,00 грн., процентами 21960,00 грн., 2400,00 грн. комісією за надання кредиту, підтверджується дослідженими судом доказами.

При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача неустойки у розмірі 6000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки відповідач ОСОБА_1 уклав договір кредиту з ТОВ "Споживчий центр" 11.04.2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 6000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем.

При цьому, суд відкидає твердження позивача про необхідність застосування норм ЗУ «Про споживче кредитування», з тексту якого було виключено спеціальні положення щодо заборони стягнення неустойки у період воєнного стану, оскільки загальна заборона передбачена п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, залишається чинною.

З огляду на викладене, позивачем зазначене не враховано, здійснено розрахунок неустойки за період з 11.04.2025 року по 10.10.2025 року, яка відповідно до вимог зазначеної правової норми підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 36360,00 гривень, яка підлягає стягненню в користь ТОВ «Споживчий центр» в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає частковому задоволеню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № СЦ00051130 від 05.11.2025 року, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2079,28 грн. (36360,00/42360,00 х 2422,40).

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВ «Споживчий центр» ( 01032, м. Київ, вул. Саксагальського, 133-А, код за ) заборгованість за кредитним договором № 11.04.2025-100002280 від 11.04.2025 року в загальній сумі 36360 (тридцять шість тисяч триста шістдесят ) гривень 00 копійок. В іншій част ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВ «Споживчий центр» ( 01032, м. Київ, вул. Саксагальського, 133-А, код за ) в розмірі 2079 (дві тисячі сімдесят дев`ять ) гривень 28 (двадцять вісім) копійок судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко