КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року

справа № 362/5452/25

провадження № 22-ц/824/15634/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

боржник - Комунального некомерційного підприємства «Гребінківська центральна лікарня» Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження в м. Києві за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді Медведєва К.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Гребінківська центральна лікарня» Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області нарахованої, але не виплаченої заробітної плати -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Гребінківська центральна лікарня» Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01.04.2024 по 31.05.2025.

В обґрунтування заяви зазначено, що у боржника наявна заборгованість перед заявником за період з 01.04.2024 по 31.05.2025 в розмірі 29 862,97 грн. нарахованої але не виплаченої заробітної плати, що підтверджується довідкою №62 від 01.07.2025.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 22 липня 2025 року відмовлено у видачі ОСОБА_1 судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги зазначила, що судом невірно застосовано ч.1 ст. 233 КЗпП України.

Вказала про те, що перебіг тримісячного строку починається не з моменту загального припущення про невиплату, а з моменту коли працівник дізнався або міг дізнатися про точний розмір та факт порушення його трудових прав.

Вважає, що перебіг строку позовної давності не з кожної дати виплати, а з дати коли працівник об`єктивно отримав або міг отримати точну інформацію про розмір заборгованості, зокрема з дати отримання відповідної довідки.

На думку апелянта, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено принцип забезпечення доступу до правосуддя, обґрунтованості рішення, розумних строків розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Гребінківська центральна лікарня» Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявника стосуються виплати нарахованої але не виплаченої заробітної плати з 01.04.2024 року, і про такі виплати або їх відсутність заявник мала дізнатись в квітні 2024 року.

Заява про видачу судового наказу надійшла до суду 17.07.2025 року, тобто після спливу тримісячного строку, визначеного ч.1 ст. 233 ЦПК України.

Суд дійшов висновку про те, що заявник має право звернутись із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Загальна характеристика вимог, за якими може бути видано судовий наказ - вони повинні бути безспірними.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом, для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 року) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Датою початку перебігу тримісячного строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України для звернення до суду із трудовим спором є 01.07.2025 , а саме день, коли апелянт дізналась про обсяг та порядок нарахування заборгованості із довідки №62 від 01.07.2025 року.

Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 року у справі № 260/3564/22 дійшов правового висновку про те, що початком перебігу тримісячного строку звернення до суду є день, коли особи дізналась або повинна була дізнатись про точну суму заборгованості. Таким чином, тримісячний строк звернення до суду в подібних справах має обчислюватись не з дати законодавчо визначеного строку на розрахунок роботодавця із працівником у трудових відносинах або останньої виплати, а з моменту отримання достовірної інформації про розмір боргу, що відповідає принципу правової визначеності.

З доданих до заяви документів убачається, що заявник працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Гребінківська центральна лікарня» Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області.

Вимоги заявника стосуються виплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з 01.04.2024 року.

Про виплати або їх відсутність заявниця дізналась з часу видачі довідки №62 від 01.07.2025 року, яку додано апелянтом до заяви про видачу судового наказу. (а.с.10)

На підставі викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заявниця ОСОБА_1 дізналась про порушення свого права у день видачі довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, а саме 01.07.2025 року.

Заявою про видачу судового наказу подано до суду 17.07.2025 року, тобто у межах тримісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2025 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді