Номер провадження 2-з/754/141/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув без повідомлення учасників справи заяву представника позивача Кравченко Т.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

12 листопада 2025 року адвокат Кравченко Т.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

стягнути з Відповідача на користь Позивача 261 141 грн;

стягнути з Відповідача на користь Позивача збитки у розмірі 142 750 грн;

стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Також Представник позивача просить стягнути судовий збір у розмірі 4338,91 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що Позивач сплатив Відповідачу значну суму коштів за договором на виконання будівельно-ремонтних робіт, однак Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Роботи були несвоєчасними, частково неякісними та в окремих випадках узагалі не завершені. Через бездіяльність Відповідача Позивач був змушений власним коштом усувати недоліки, а також залучати інших підрядників для завершення ремонту. Позивач вказує, що такі дії Відповідача спричинили йому істотні фінансові витрати та порушили звичний уклад життя. Крім того, Позивач зазнав моральних страждань, пов`язаних із вимушеним проживанням у непридатних умовах, тривалим очікуванням завершення ремонту та невизначеністю щодо подальшого стану свого майна.

28 листопада 2025 року Суд постановив ухвалу та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

накласти арешт на транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2001 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі;

накласти арешт на грошові кошти Відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських та інших кредитно-фінансових установах, у межах заявленої позовної суми 433 891 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заява обгрунтована тим, що між Позивачем та Відповідачем виник спір щодо невиконання умов договору підряду та неналежного здійснення ремонтних робіт, у зв`язку з чим ним заявлено вимоги про стягнення з Відповідача грошових коштів. Позивач стверджує, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки Відповідач не зареєстрований за місцем здійснення діяльності, не має зареєстрованого нерухомого майна, а єдиним встановленим майном Відповідача є транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT 2001 року випуску.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, виснував, що наявні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

До видів забезпечення позову законом віднесено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21, Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 504/3408/22).

Арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним (див. постанову Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2024 року в справі № 567/459/23).

За висновком Великої Палати Верховного Суду ключовим є встановлення судом:

1) наявності спору між сторонами;

2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду;

3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та

4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (пункт 47 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23)).

Суд виснував, що існує реальний ризик утруднення або невиконання невиконання можливого рішення суду, тому дійшов висновку необхідність задовольнити заяву, але лише в межах аршту на грошові кошти. Ці заходи є співмірними з заявленими вимогами.

З огляду на те, що предметом спору є грошові кошти, і у суду відстуні докази, які б підтверджували відсутність у боржника достатність грошових коштів на рахунках, Суд не вбачає підстав накладати арешт на транспортний засіб. Ці заходи є передчасними.

Керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 261 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ

Заяву адвоката Кравченко Т.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти на рахунках в банківських установах та інших кредитно-фінансових установах, що належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах ціни позову в сумі 433 891 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили 12 грудня 2025 року (з моменту її підписання суддею).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту підписання суддею ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити також до відома іншим учасникам справи, а також в Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код 34972294).

Суддя Інна КОВАЛЕНКО