Справа № 446/1834/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Груба Л.М.

Справа №446/1834/24, (провадження №2-о/446/44/25);

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

представник заявника ОСОБА_2 ;

заінтересовані особи Виконавчий комітет Кам`янка-Бузької міської ради;

Міністерство оборони України;

Військова частина НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Виконавчий комітет Кам`янка-Бузької міської ради, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 у провадження судді Котормуса Т.І. надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісті 25.07.2024 року, в період з 2004 року по 25.07.2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з 2002 року проживала однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом 18 років вели спільне господарство, мали спільний бюджет. З моменту повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України ОСОБА_4 був мобілізований до Збройних сил України. 30.07.2024 на її ім`я, як цивільної дружини військовослужбовця прийшло повідомлення про зникнення безвісті ОСОБА_4 . Вказує, що встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу дозволить їй наддасть можливість реалізовувати права у кримінальному провадженні відкритому за фактом зникнення безвісті чоловіка, та реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою суду від 30.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження.

05.03.2025 від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Кравців Р.Ю. надійшли письмові пояснення щодо обставин справи, в яких просить суд у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити повністю, зокрема через те, що заявницею не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю.

Ухвалою суду від 06.03.2025 залучено до участі в справі, в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 21.05.2025 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням реквізитів інформацію щодо військової частини, в якій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу, до моменту оголошення його зниклим безвісти.

25.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 виконано ухвалу суду, та надано інформацію щодо ОСОБА_4 , згідно якої останній проходив військову службу, до моменту оголошення його зниклим безвісти у в/ч НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 25.09.2025 залучено до участі у справі заінтересовану особу Військову частину НОМЕР_1 .

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 на підставу заявлених вимог вказала, що спільно проживає з ОСОБА_4 з 2002 року. Попередній свій шлюб, від якого у неї народилось двоє дітей, вона розірвала у 2005 році, а ОСОБА_4 свій попередній шлюб, від якого має одну дитину, розірвав у 2006 році. Проте, з ряду об`єктивних на те причин, вони не реєстрували шлюб. Вказала, що з моменту повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України ОСОБА_4 був мобілізований до Збройних сил України та 30.07.2024 її сповістили про зникнення чоловіка безвісти. Заявниця звертає увагу, на той факт, що повідомлення про визнання ОСОБА_4 безвісти відсутнім надійшло на її ім`я, а отже останній дійсно вважав її своєю дружиною.

Представник заявниці ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала з наведених у ній доводах, просила таку задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви та пояснила, що її тато та мама розлучились у 2006. Приблизно у 2008-2009 роках вона дізналась про ОСОБА_1 , та про те, що у них з її татом стосунки. Під час знайомства з ОСОБА_1 , тато представив її, як свою дружину. Вказала, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дійсно проживали разом.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви з підстав викладених у письмових поясненнях. Зокрема суду пояснив, що заявницею не надано доказів на підтвердження, що вона є членом сім`ї ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не прибув.

Заслухавши учасників справи, дослідивши у їх сукупності та взаємозв`язку її матеріали, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що у 2013 році набув право власності на будинок та став сусідом ОСОБА_4 і ОСОБА_1 . Зазначив, що вони практично щодня бачились з ними, ОСОБА_4 сприймав ОСОБА_1 як дружину, з якою разом вели господарство. Вказав, що він був на святкуванні дня народження ОСОБА_4 , яке він святкував разом з ОСОБА_1 та її дітьми від попереднього шлюбу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає разом з заявницею в одному селі, яку знає ще зі школи. Вказала, що їй відомо про стосунки ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , ще з початку їх знайомства. Заявниця і ОСОБА_4 десь у 2007 році почали робити ремонт у будинку ОСОБА_1 , в якому згодом почали разом проживати. Коли ОСОБА_4 мобілізували до ЗСУ, то ОСОБА_1 зверталась до неї за допомогою в придбанні амуніції, оскільки вона є волонтером.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є старостою села Батятичі. Про той факт, що заявниця та ОСОБА_4 проживали разом, йому стало відомо з 2011 року, бо саме з цієї дати ОСОБА_4 був зареєстрований за однією адресою з заявницею, де вони вели спільне господарство. Також зазначив, що йому відомо про те, що заявниця і ОСОБА_4 разом їздили у Польщу на заробітки. Вказав, що одного разу розмовляв з ОСОБА_4 , та останній йому повідомив про намір зареєструвати шлюб з ОСОБА_1 , і він брав зразок заяви для оформлення процедури реєстрації шлюбу, однак не встигли цього зробити.

Судом відповідно до відомостей про місце проживання, зазначених у паспортах громадянина України та довідки про склад сім`ї від 08.08.2024 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2011 року були зареєстровані адресою: АДРЕСА_2 (а.с.62-68 том 1).

Як видно з характеристики на жителя села Батятичі, виданої старостою Батятицького старостинського округу, ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2006 року, спільно з ОСОБА_1 , та виховують двох дітей від першого шлюбу ОСОБА_1 (а.с.93 том 1).

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 адресованого на ім`я ОСОБА_1 , про те, що її цивільний чоловік, сержант ОСОБА_4 зник безвісти 25.07.2024 при виконанні бойового завдання в районі н.п. Залізне Бахмутського району Донецької області (а.с.78 том 1).

Вказане також підтверджується сповіщенням №75 військової частини НОМЕР_2 від 28.07.2024, в якому ОСОБА_1 повідомлено про те, що її цивільний чоловік, сержант ОСОБА_4 зник безвісти 25.07.2024 при виконанні бойового завдання в районі н.п. Залізне Бахмутського району Донецької області (а.с.4 том 2).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 вказувала зокрема на те, що встановлення такого факту є необхідним їй для отримання статусу члена сім`ї безвісти зниклого та отримання соціальних пільг, грошового забезпечення, а також встановлення даного факту потрібне для спадкування спільно нажитого майна у випадку смерті ОСОБА_4 .

Досліджуючи питання чи породжує встановлення такого факту для заявниці права та обов`язки, суд виходив з таких норм права та відповідних до обставин справи мотивів.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 9 цього Закону унормовано правила виплати грошового забезпечення військовослужбовців. Так, грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Умови та порядок призначення і виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884.

Відповідно до пункту 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Тобто, факт перебування особи у сімейних відносинах з військовослужбовцем, який безвісно відсутній, породжує право на отримання грошового забезпечення у визначеному законом розмірі.

А тому заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту, від якого зокрема залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні такої заяви, суд дійшов висновку, що така є обґрунтованою та підставною з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

А згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

З фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено факт проживання ОСОБА_1 із зниклим безвісти ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, зокрема цей факт підтверджено довідкою про склад сім`ї, відомостями з паспорту громадянина України заявниці та ОСОБА_4 щодо місця реєстрації проживання, також на підтвердження даного факту додано фотознімки ОСОБА_4 з ОСОБА_1 та їх дітьми від попередніх шлюбів у різний час, а також копіями їх закордонних паспортів з відмітками про перетин кордону, що свідчить про їх спільну подорож та перебування за кордоном. Аналіз даних доказів свідчать про те, що у заявниці та ОСОБА_4 дійсно були відносини характерні для сімейних, так як вони спільно святкували сімейні свята, мали спільний бюджет, який витрачали на спільні цілі.

Вказане також підтверджується наданими у судовому засідання поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , а також заінтересованої особи ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_4 , які підтвердили характер відносин ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , як сімейний на протязі тривалого часу.

Беручи до уваги вищенаведене, та на підставі належним чином оцінених у справі доказів, у їх сукупності на взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявниця довела перед судом факт її спільного проживання з ОСОБА_4 та факт, що вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та взаємні права й обов`язки.

Як видно з обставин справи, заявниця та безвісно відсутній ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживали в одному будинку (понад 15 років), вони вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, а тому вони були членами однієї сім`ї, зокрема як чоловік та дружина.

Доводи представника заінтересованої особи Міністерства оборони України щодо необгрунтованості заяви, суд відхиляє, як безпідставні. Зокрема представник заінтересованої особи у своїх поясненнях посилається на відсутність належних та допустимих доказів щодо перебування заявниці у родинних відносинах з ОСОБА_4 .

Так, матеріалами справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали як одна сім`я і такі докази не спростовані жодним учасником процесу.

Більше того, як видно з повідомлення про зниклого безвісти ОСОБА_4 , таке надіслано саме ОСОБА_1 , від ТЦК та СП і військової частини, що додатково вказує на таку обставину як наявність таких відомостей про військовослужбовця ОСОБА_4 , як цивільна дружина ОСОБА_1 .

За таких умов, заява є підставною та обґрунтованою.

Також суд вважає за необхідне визначити конкретний час, протягом якого такі особи проживання однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, оскільки для вирішення питання виплат грошового забезпечення має значення саме час, який припав на момент сповіщення про факт зникнення безвісти військовослужбовця, а не будь-який час.

Беручи до уваги, що матеріалами справи доводиться факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_4 починаючи з 2004 року, а моментом зникнення безвісти ОСОБА_4 є 25 липня 2024 року, то суд дійшов висновку, що періодом у часі, який суду належить встановити є час з 2004 року по 25 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 258-259, 264-265, 268, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Виконавчий комітет Кам`янка-Бузької міської ради, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 25.07.2024, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з 2004 року по 25 липня 2024 року.

Судові витрати не відшкодовуються.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.І. Котормус