Справа № 635/5983/21
Провадження по справі № 2/635/2041/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участю секретаря судових засідань Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

02.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив стягнути з Держави Україна через Державну казначейську службу України на його користь шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

22.11.2021 уточнив позовні вимоги та просив додатково стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 27 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП №48919227 з примусового виконання виконавчого листа № 635/5168/14-ц, виданого 28.09.2015 Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 25.12.2013 у розмірі 1 782 956,42 грн, суми процентів за договором позики у розмірі 170 132,49 грн, витрат по оплаті судового збору у розмірі 3 895,26 грн. Ухвалою Харківського районного суду від 15.07.2020 у справі № 635/5168/14-ц замінено боржника ОСОБА_2 у зв`язку з її смертю на правонаступника ОСОБА_3 . В ході проведення виконавчих дій встановлено, що на ім`я боржника зареєстровано об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» для повного та фактичного виконання рішення суду для задоволення вимог стягувача. На адресу відділу надійшла інформаційна довідка від 02.08.2019, видана Слобожанською сільською радою Харківського району, Харківської області, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - неповнолітня донька 2009 року народження. Крім того, на адресу відділу надійшла інформаційна довідка від 19.09.2019, видана начальником Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області полковника поліції К. Щербинського, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 , мешкають: мати гр. ОСОБА_7 , її донька гр. ОСОБА_5 та дві неповнолітні дитини. З інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_3 розміром 69,2 м2 (житловою площею 39,4 м2) належить ОСОБА_7 , яка є рідною бабусею неповнолітньої ОСОБА_6 . Як вбачається із інформаційної довідки від 02.08.2019, виданої Слобожанською сільською радою Харківського району, Харківської області ОСОБА_6 , 2009 року народження, була зареєстрована у АДРЕСА_1 тільки 10.11.2015 року, тобто вже після набрання рішенням суду законної сили. Оскільки неповнолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у вказаному будинку тільки після набрання рішенням законної сили, а фактично вона з матір`ю та бабусею проживає в іншому місці і забезпечена житловими умовами на належному рівні, то є підстави вважати, що її реєстрація у АДРЕСА_1 , була умисною для уникнення виконання рішення суду. Також, слід зазначити, що до того, як було накладено арешт на будинок боржниці, до судових рішень стосовно основного боргу, неповнолітня ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належить її бабусі. На цій підставі ВДВС було направлено на адресу відповідача запит про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку) АДРЕСА_1 . Вказаний запит залишився без відповіді від відповідача. Після цього 06.10.2020 ВДВС повторно направлено запит (вих. 56000) надати дозвіл на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку) АДРЕСА_1 . До вказаного листа надано додаткові довідки, що підтверджують, що дитина у вказаному будинку не мешкає та ним не користується, а тому її права не звужуються. Однак 05.11.2020 (вих. 2473) Служба у справах дітей ХРДА направила лист на адресу ВДВС, в якому повідомила про необхідність надання свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання про склад сім`ї (яка була надана, підтверджено в першому зверненні) та інформацію про гарантування збереження права цієї дитини на житло для розгляду питання про надання дозволу. Таким чином, відповідачем вказані прохання про надання дозволу фактично не розглянуто, оскільки не має рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу, що фактично передбачено ст. 177 Сімейного Кодексу України. Слід підкреслити, що у 2016 році відповідач вже відмовляв у наданні дозволу на продаж цього нерухомого майна і вказана відмова була оформлена витягом з рішення комісії з питань захисту прав дитини ХРДА протокол 5 від 16.03.2016. Однак зараз, відповідач з невідомих причин затягує розгляд питання про надання дозволу для того, щоб позивач не міг оскаржити відмову у наданні дозволу у встановленому законом порядку. За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Аргументи учасників справи

30.08.2021 надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому він просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову фактику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 13.03.1995, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Слід звернути увагу, що позивач не зазначив, з яких він виходив міркувань, назначаючи розмір шкоди у 10000 грн та не додав жодних доказів на свої твердження. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Стосовно аргументів позивача, він змушений був витрачати час на судові засідання по справі № 520/17354/2020 про визнання бездіяльності Служби протиправною, то це не відповідає дійсності, оскільки справа розглядалась в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за клопотанням самого ж позивача - ОСОБА_1 . Тобто, позивач на судові засідання не витрачав час. Щодо витрачання позивачем коштів на адвоката, то позивач також не надав докази, які б підтверджували надання правової допомоги гр. ОСОБА_1 за період з 27.11.2020 (дата звернення його до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії) та по сьогоднішній день. Від судового збору позивач звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому також жодних матеріальних витрат не було. Зазначені твердження позивача наводять на думку, що його хвилюють більше матеріальні витрати, які він начебто зазнав, ніж якісь моральні. Стосовно душевних страждань позивача, що могли призвести до погіршення стану його здоров`я, або ж погіршення його здібностей за період судових процесів зі Службою, також позивачем не надано жодних доказів. Згідно із абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювана шкоди. Вважаємо, що в позовній заяві відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, було завдано моральну шкоду, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Крім того, позивач у своєму позові не навів, з яких саме міркувань він заходив, визначаючи розмір шкоди. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. З ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Щодо аргументів позивача стосовно того, що запити Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишались без відповіді та їх фактично не розглянуто, то такі аргументи не відповідають дійсності, оскільки Службою було повно та всебічно розглянуто вищезазначені запити, на які були надані обґрунтовані відповіді в межах повноважень та у встановлений законодавством строк. Зазначене підтверджується наступним. 28.08.2020 до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області громадянином, який назвався ОСОБА_8 та просив розглянути питання, що стосуються інтересів його батька ОСОБА_1 , дійсно надано лист № 50688 від 28.08.2020 Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, який зареєстровано у журналі реєстрації вхідної кореспонденції Служби за № 1785 від 28.08.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення суми боргу за договором позики та витрат по оплаті судового збору, з проханням надання дозволу на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та має право користування яким малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До зазначеного листа були додані копії наступних документів: 1) копія ухвали Харківського районного суду від 15.07.2020 у справі № 635/5168/14-ц на 5 арк.; 2) копія інформації від 02.08.2019 за № 02- 20/321, виданої Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області на 1 арк.; 3) копія інформаційної довідки від 19.09.2018, виданої начальником Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області полковника поліції на 1 арк.; 4) інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно кв. АДРЕСА_3 на 1 арк.; 5) завірена копія довіреності. Відповідно до п. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за № 866 (далі - Порядок) служба у справах дітей за місцем знаходження майна надає консультації громадянам з питань підготовки необхідних документів щодо відчуження майна дитини. Для відчуження майна титани батьки, опікуни або піклувальники подають зазначеній службі такі документи: заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників), копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця, копію реєстраційного номера облікової картки платника додатків (у разі наявності), документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства, копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію або витяг з домової книги, копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників), копію рішення про встановлення опіки над майном дитини для опікунів, піклувальників), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності). Відповідно до п. 67 Порядку дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. У процесі розгляду листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 50688 від 28.08.2020 та доданих до нього копій документів Службою було встановлено, що до вищевказаного запиту заявником не було надано перелік документів, визначений п. 66 Порядку та які є необхідними для надання або ненадання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина. Зокрема, не було надано копію свідоцтва про народження дитини, оригінал довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію та інформацію про гарантування збереження права дитини на житло. Після повного та всебічного розгляду у визначений законодавством строк листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 50688 від 28.08.2020 та доданих до нього копій документів Службою було підготовлено обґрунтовану відповідь, зареєстровану у журналі вихідної кореспонденції Служби за № 1826 від 02.09.2020, в якій було зазначено, що розгляд Службою та органом опіки та піклування питання щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна повинно відповідати вимогам п. 67 Порядку, з наданням необхідних документів, перелік яких визначено п. 66 Порядку. Відповідь була направлена засобом поштового зв`язку «Укрпошта». 11.09.2020 син позивача по справі ОСОБА_8 з`явився на прийом до Служби з питання переліку необхідних документів для надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, що було зафіксовано у журналі реєстрації особистого прийому громадян Служби. Головним спеціалістом, юрисконсультом Служби у присутності начальника Служби було надано консультацію щодо перелік документів, які повинні надаватись заявником для надання або ненадання дозволу на реалізацію нерухомого майна у формі розпорядження Голови Харківської райдержадміністрації. 08.10.2020 до Служби громадянином, який назвався ОСОБА_8 надано лист від 06.10.2020 за № 56000 Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення суми боргу за договором позики, суми процентів за договором позики та витрат по оплаті судового збору та з проханням надати дозвіл старшому державному виконавцю Шкавро Д.А. на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право користування яким має дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яке звернено стягнення. Зазначений лист від 06.10.2020 за № 56000 було зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції Служби за № 2088 від 08.10.2020. До вищевказаного запиту були додані наступні копії документів: 1) копія ухвали Харківського районного суду від 15.07.2020 по справі № 635/5168/14-ц на 5 арк.; 2) копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 20.02.2015 на 5 арк.; 3) копія рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2015 на 3 арк.; 4) копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на 4 арк.; 5) копія інформації від 24.09.2020 за № 02- 30/282 виданої Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області на 1 арк.; 6) копія листа від 24.09.2020 за № 02-20/330 виданий Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області на 1 арк.; 7) копія інформаційної довідки від 02.10.2020 виданої начальником Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області полковника поліції на 1 арк.; 8) інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно кв. АДРЕСА_3 на 2 арк.; 9) інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно будинку АДРЕСА_1 на 7 арк.; 10) копії правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на 12 арк.; 11) копія актового запису про народження ОСОБА_6 , 2009 р.н. Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області протягом строку, визначеного законодавством, а саме одного місяця та в межах повноважень повторно була проведена відповідна робота щодо перевірки наданих копій документів та всебічного розгляду питання про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина. У ході проведення роботи з розгляду запиту та доданих до нього копій документів було встановлено, що до вищевказаного запиту заявником знову не було надано визначений п. 66 Порядку перелік документів, які є необхідними для надання або ненадання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина. Зокрема, не було надано копію свідоцтва про народження дитини, оригінал довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію та інформацію про гарантування збереження права на дитини на житло. Копія актового запису про народження дитини, яку додав заявник, не може замінювати чи підмінювати свідоцтво про народження дитини, що є офіційним документом, який свідчить про державну реєстрацію акту цивільного стану - факту народження дитини. Для перевірки інформації про гарантування збереження права дитини ОСОБА_9 на житло, до Служби було запрошено на бесіду батьків дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . У ході проведення у Службі бесіди від матері дитини було отримано письмове пояснення. ОСОБА_5 пояснила, що вона з її дитиною ОСОБА_11 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належав її тітці ОСОБА_12 . На теперішній час житло належить її братові. Додатково повідомила, що ні в неї, ні в її доньки та ні в батька дитини немає права власності на будь-яке інше житлове приміщення та відсутня можливість в реєстрації дитини за іншою адресою. На підтвердження надано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 228597987 від 19.10.2020, № 228598333 від 19.10.2020, № 227405766 від 08.10.2020, № 227405148 від 08.10.2020. Також, було з`ясовано, що у дитини ОСОБА_13 наявний діагноз: дефект міжшлуночкової перегородки. Крім того, ОСОБА_5 зазначила, що вона заперечує використання будь-яких своїх персональних даних та даних своїх дітей, посилаючись на Закон України «Про захист персональних даних». Додатково було з`ясовано, що між батьками дитини шлюб розірвано, колишній чоловік ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 не проживає, оскільки квартиру за зазначеною адресою продано. Служба зв`язалась з ОСОБА_10 засобом телефонного зв`язку, та ОСОБА_10 повідомив, що житлом, в якому можливо б було зареєструвати дитину не володіє. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 368/750/16-ц від 27.11.2019 зроблено висновок про те, що оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягненням певного віку. Не впливає на поважність причин не проживання дитини і наявність у того з батьків, з ким вона фактично проживає, права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини. В подальшому питання про розгляд листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та доданих до нього документів щодо надання дозволу старшому виконавцю ОСОБА_14 на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право користування яким має дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини (засідання № 16 від 02.11.2020), яка є колегіальним консультативно-дорадчим органом та діяльність якої регулюється Типовим положенням про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за №866. Відповідно до пп. 135, 138 Інструкції з діловодства у Харківській районній державній адміністрації затвердженої розпорядженням голови Харківської райдержадміністрації №75 від 28.02.2020 «Про затвердження Інструкції з діловодства у Харківській районній державній адміністрації» Документи, підготовлені для розгляду колегіальним органом, а також один примірник X копій зберігаються у секретаря колегіального органу. Секретар колегіального органу або інша посадова особа, яка відповідно до своїх повноважень забезпечує організацію роботи такого органу, здійснює контроль за своєчасним поданням документів на розгляд та перевіряє їх на наявність у повному обсязі та правильність оформлення. Документи, подані з порушенням установленого порядку і строків, до розгляду не приймаються. Відповідно до абз. 5 п. 50 вищезазначеної Інструкції усі додатки до документів візуються працівником, який створив документ, та керівником структурного підрозділу, в якому його створено. Комісією, за результатами розгляду питання порядку денного та з урахуванням відсутності необхідних документів для підготовки розпорядження Голови райдержадміністрації, було доручено Службі підготувати та надати до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції обґрунтовану відповідь. Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації було підготовлено лист, зареєстрований у журналі вихідної кореспонденції Служби за № 2473 від 05.11.2020 з обґрунтованою відповіддю, який був надісланий поштовим зв`язком «Укрпошта» до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Служба у своєму листі № 2473 від 05.11.2020 зазначила, що Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не надано копію свідоцтва про народження дитини, оригінал довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію та інформацію про гарантування збереження права цієї дитини на житло, хоча зазначений перелік документів передбачений п. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за № 866. Тобто, за відсутності певних документів та на підставі наданих документів у неналежному вигляді (а саме копій) неможливо видати розпорядчий документ, зокрема, розпорядження Голови райдержадміністрації. Процедура правильного оформлення розпорядження Голови Харківської райдержадміністрації врегульована розпорядженнями «Про затвердження Інструкції з діловодства у Харківській районній державній адміністрації» № 75 від 28.02.2020 та «Про затвердження Регламенту Харківської районної державної адміністрації» № 120 від 07.04.2020. Відповідно до абз. 4 п. 10.14 Розпорядження, додатки до розпоряджень голови районної державної адміністрації є невід`ємною частиною таких розпоряджень і підписуються заступниками голови, керівником апарату райдержадміністрації (відповідно до Розподілу обов`язків), який відповідає за підготовку проекту розпорядження. Згідно із абз. 5 п. 10.4 Розпорядження, проекти розпоряджень погоджуються шляхом їх візування керівниками структурних підрозділів Харківської РДА, інших органів, заступниками голови відповідно до Розподілу обов`язків між головою районної державної адміністрації, заступниками голови, керівником апарату райдержадміністрації, у порядку, передбаченому інструкцією з діловодства Харківській районній державній адміністрації. Крім того, відповідно до п. 10.11 Розпорядження, проекти розпоряджень т для гають обов`язковій правовій експертизі в юридичному секторі. Юридичний лектор опрацьовує поданий проект розпорядження, зокрема проводить його правову експертизу, вносить поправки, пов`язані з приведенням проекту розпорядження у відповідність до вимог чинного законодавства, а також у разі потреби редагує проект розпорядження. Додатково у зазначеному листі Служби за № 2473 від 05.11.2020 було запропоновано у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, звертатись до органів опіки та піклування за попереднім дозволом, що надається відповідно до закону, з наданням відповідних документів в належному вигляді. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Служба у справах дітей при реалізації своїх завдань та здійснені своїх повноважень, зокрема, з питань захисту майнових та житлових прав дітей, керується Конституцією України, Сімейним кодексом України, Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією ООН про права дитини. Міськрайонному відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відповідях Служби повідомлено зазначені вище нормативно-правові акти, якими керується Служба у своїх діях щодо порушеного у листах питання. Зокрема, при вирішенні питань щодо захисту житлових прав Служба керується Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за № 866. Інформацією про інші способи вирішення органом опіки та піклування питання про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, Служба не володіє. У постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 641/7974/18 (провадження № 61-15826св19) зроблено висновок про те, що законодавець чітко визначає, що лише батьки, які є законними представниками малолітніх дітей, мають право на звернення до органів опіки та піклування для отримання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право користування на яке мають діти. Іншого порядку отримання такого дозволу чи надання дозволу на відчуження нерухомого майна без відповідного дозволу органу опіки та піклування чинним законодавством не передбачено. Виходячи з вищевикладеного, не можна стверджувати, як робить позивач, що Служба ігнорує його звернення та затягує час, оскільки на усі звернення були надані обґрунтовані відповіді в межах повноважень та у визначений законодавством строк. Крім того, зазначаємо, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 та Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 про визнання бездіяльності Служби у справах дітей Харківської райдержадміністрації протиправною, на сьогоднішній день ще не є остаточними, оскільки 26.08.2021 Служба направила касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду поштовим зв`язком «Укрпошта».

Позивачем надані додаткові пояснення згідно яких він зазначив, що відповідно до Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майна щодо об`єктів нерухомого майна від 15.09.2021 за № 274999227 існує досить багато записів обтяжень у вигляді арешту нерухомого майна, зокрема запис про обтяження від 08.08.2014 та 26.06.2014, що доводить, що на момент реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був вже накладений арешт на це майно. Станом на сьогодні на виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП №48919227 з примусового виконання виконавчого листа № 635/5168/14-ц виданого 28.09.2015 Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 25.12.2013 в розмірі 1 782 956, 42 грн, суми процентів за договором позики в розмірі 170 132, 19 грн, витрат по оплаті судового збору у сумі 3 895,26 грн. Ухвалою Харківського районного суду від 15.07.2020 по справі №635/5168/14-ц замінено боржника ОСОБА_2 у зв`язку з її смертю на правонаступника ОСОБА_3 . Вищенаведене доводить, що неповнолітня була умисно зареєстрована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому Харківський районний суд Харківської області в ухвалі про забезпечення позову по справі № 635/5168/14-ц від 07.08.2014 зазначає, що ще на момент 2014 року невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Оскільки, саме така бездіяльність призводить до порушення його прав та невиконання рішення суду, вона завдає шкоду не тільки матеріальну, а й моральну. Судовий захист порушених прав є досить дієвим інструментом впливу на посадовців та поновлення прав та інтересів громадян, однак зазвичай він зводиться до визнання дій (бездіяльності) посадових осіб держорганів протиправним, скасування актів індивідуальної дії або до зобов`язання вчинити певні дії, що саме і було зроблено ним. Саме по справі № 520/17354/2020 було винесено рішення на користь позивача двічі, як у першій, так і у апеляційній інстанції. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації; моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав; у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом; у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивач є інвалідом 2 групи, через постійні переживання, у зв`язку з неможливістю справедливо захистити мої права та обов`язки, постійно п`є заспокійливі лікарські засоби, погіршується загальний стан здоров`я. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №823/782/16, у якій колегією суддів Касаційного адміністративного суду при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди було зроблено висновок про те, що відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для вдосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини. Також у вказаній постанові зазначено про те, що моральну шкоду, вважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Щодо Касаційної скарги хочу повідомити наступне: Відповідач не виконав належним чином умов подання касаційної скарги, а тому Касаційний суд залишив її без розгляду, а тому можна вважати, що вона була подана з метою ухилення від виконання рішень суду та умисного затягування поновлення моїх прав як стягувача. Просив врахувати всі аргументи та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача надано заперечення проти збільшення позовних вимог, оскільки позивач не додав своєї заяви договір про надання правової допомоги, де безпосередньо визначається порядок обчислення гонорару та порядок його сплати, документів, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, які мають бути оформлені у встановленому законом порядку. Крім того, у своєму попередньому розрахунку судових витрат та акті прийому-передачі наданих послуг позивач враховує ще й роботу адвоката зі складанням процесуальних документів по справі №520/17354/2020 про визнання бездіяльності Служби протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, однак робота адвоката по даній справі не стосується справи № 635/5983/21 про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, вимогу про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги позивача по справі № 520/17354/2020 про визнання бездіяльності Служби протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, позивач мав подавати під час судового розгляду вищезазначеної справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Однак позивачем дана вимога висунута не була. А отже, обсяг роботи, який виконаний по справі № 635/5983/21 про відшкодування моральної шкоди та час витрачений адвокатом на виконання робіт по зазначеній справі є значно менший та не відповідає вказаним позивачем розрахункам. Згідно із рішенням ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України" по заяві № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» по заяві № 58442/00 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі вищевикладеного, вважаємо, що розмір витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 є неспівмірним виходячи зі складності справи, ціни позову, обсягу роботи та часу, витраченого адвокатом на виконання робіт по справі № 635/5983/21 та не є розумним. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з Держави України в особі Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000 грн в повному обсязі.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.08.2021 справу прийнято до розгляду суддею Лук`яненко С.А. та призначено до розгляду за правилами загального провадження.

Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення зміни до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» справу передану за підсудністю відповідно акту приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.12.2023 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.02.2024 справу прийнято до розгляду суддею Даниленко Т.П. та призначено до судового розгляду .

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

В матеріалах справи мається заява позивача ОСОБА_1 , в якій він просить суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області просив слухати справу за відсутності представника та зазначив, що проти позовних вимог ОСОБА_1 Служба заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного. 30.11.2021 Службою було надано клопотання до Харківського районного суду про зупинення провадження по справі №635/5983/21 до прийняття рішення Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 520/17354/20 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Позивач по справі № 635/5983/21 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що був вимушений витрачати час на судові засідання у справі № 520/17354/2020 про визнання бездіяльності Служби противоправною та витрачати кошти на адвоката, що негативно вплинуло на звичайний спосіб його життя та призвело до заподіяння значної моральної шкоди. Ухвалою Харківського районного суду від 23.12.2021 зупинено провадження у справі № 635/5983/21 про відшкодування моральної шкоди до розгляду Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду касаційної скарги Служби справі № 520/17354/2020. 19.10.2021 було відкрито касаційне провадження за скаргою Служби у справі № 520/17354/2020 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі № 520/17354/20 за позовом ОСОБА_1 до Служби, третя особа - Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 30.06.2022 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у справі №520/17354/20 постановив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 по зазначеній справі до Служби; третя особа - Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає (інформацію взято з офіційного веб-порталу «Судова влада України»). Просить прийняти до уваги Постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 520/17354/2020 від 30.06.2022 про визнання бездіяльності Служби протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки це має значення для вирішення судом спору по справі № 635/5983/21 про відшкодування моральної шкоди та вказує на відсутність противоправної бездіяльності Служби, що веде за собою недоцільність відшкодування моральної шкоди.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

На виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 48919227 з примусового виконання виконавчого листа № 635/5168/14-ц, виданого 28.09.2015 Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 25.12.2013 у розмірі 1 782 956,42 грн, суми процентів за договором позики у розмірі 170 132,49 грн, витрат по оплаті судового збору у розмірі З 895,26 грн.

Ухвалою Харківського районного суду від 15.07.2020 у справі № 635/5168/14-ц замінено боржника ОСОБА_2 , у зв`язку з її смертю, на правонаступника ОСОБА_3 .

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що на ім`я боржника зареєстровано об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» для повного та фактичного виконання рішення суду для задоволення вимог стягувача.

На адресу відділу надійшла інформаційна довідка від 02.08.2019, видана Слобожанською Сільською радою Харківського району, Харківської області, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 - неповнолітня донька 2009 року народження.

На адресу відділу надійшла інформаційна довідка від 19.09.2019, видана начальником Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області полковника поліції К. Щербинського, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 мешкають: мати гр. ОСОБА_7 , її донька гр. ОСОБА_5 та дві неповнолітні дитини. З інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_3 розміром 69,2 м2 (житловою площею 39,4 м2) належить ОСОБА_7 , яка є рідною бабусею для неповнолітньої ОСОБА_6 .

28.08.2020 до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області завернувся ОСОБА_8 та просив розглянути питання, що стосуються інтересів його батька ОСОБА_1 ,

Надано лист № 50688 від 28.08.2020 Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, який зареєстровано у журналі реєстрації вхідної кореспонденції Служби за № 1785 від 28.08.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської област, про стягнення суми боргу за договором позики та витрат по оплаті судового збору, з проханням надання дозволу на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та має право користування яким малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого додані копії наступних документів: копія ухвали Харківського районного суду від 15.07.2020 у справі № 635/5168/14-ц; копія інформації від 02.08.2019 за № 02- 20/321, наданої Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області; копія інформаційної довідки від 19.09.2018, виданої начальником Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області полковника поліції; інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно кв. АДРЕСА_3 ; завірена копія довіреності.

Відповідно до п. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за № 866 (далі - Порядок) служба у справах дітей за місцем знаходження майна надає консультації громадянам з питань підготовки необхідних документів щодо відчуження майна дитини. Для відчуження майна титани батьки, опікуни або піклувальники подають зазначеній службі такі документи: заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників), копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця, копію реєстраційного номера облікової картки платника додатків (у разі наявності), документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства, копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію або витяг з домової книги, копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників), копію рішення про встановлення опіки над майном дитини для опікунів, піклувальників), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

Відповідно до п. 67 Порядку дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

У процесі розгляду листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 50688 від 28.08.2020 та доданих до нього копій документів Службою було встановлено, що до вищевказаного запиту заявником не було надано перелік документів, визначений п. 66 Порядку та які є необхідними для надання або ненадання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина. Зокрема, не було надано копію свідоцтва про народження дитини, оригінал довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію та інформацію про гарантування збереження права дитини на житло.

Після повного та всебічного розгляду у визначений законодавством строк листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 50688 від 28.08.2020 та доданих до нього копій документів Службою було надано відповідь, зареєстровану у журналі вихідної кореспонденції Служби за № 1826 від 02.09.2020, в якій зазначено, що розгляд Службою та органом опіки та піклування питання щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна повинно відповідати вимогам п. 67 Порядку, з наданням необхідних документів, перелік яких визначено п. 66 Порядку. Відповідь була направлена засобом поштового зв`язку «Укрпошта».

11.09.2020 ОСОБА_8 з`явився на прийом до Служби з питання переліку необхідних документів для надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, що було зафіксовано у журналі реєстрації особистого прийому громадян Служби.

Головним спеціалістом, юрисконсультом Служби у присутності начальника Служби було надано консультацію щодо перелік документів, які повинні надаватись заявником для надання або ненадання дозволу на реалізацію нерухомого майна у формі розпорядження Голови Харківської райдержадміністрації.

08.10.2020 до Служби ОСОБА_8 надано лист від 06.10.2020 за № 56000 Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення суми боргу за договором позики, суми процентів за договором позики та витрат по оплаті судового збору та з проханням надати дозвіл старшому державному виконавцю Шкавро Д.А. на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право користування яким має дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яке звернено стягнення.

Зазначений лист від 06.10.2020 за № 56000 було зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції Служби за № 2088 від 08.10.2020, до якого додані: копія ухвали Харківського районного суду від 15.07.2020 у справі № 635/5168/14-ц; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 20.02.2015; копія рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2015; копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження; копія інформації від 24.09.2020 за №02- 30/282, виданої Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області; копія листа від 24.09.2020 за № 02-20/330, виданий Слобожанською сільською радою Харківського району Харківської області; копія інформаційної довідки від 02.10.2020, виданої начальником Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області полковника поліції; інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно кв. АДРЕСА_3 ; інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно будинку АДРЕСА_1 ; копії правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; копія актового запису про народження ОСОБА_6 , 2009 р.н.

Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області протягом строку, визначеного законодавством, а саме одного місяця та в межах повноважень повторно була проведена відповідна робота щодо перевірки наданих копій документів та всебічного розгляду питання про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина.

У ході проведення роботи з розгляду запиту та доданих до нього копій документів було встановлено, що до вищевказаного запиту заявником знову не було надано визначений п. 66 Порядку перелік документів, які є необхідними для надання або ненадання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина. Зокрема, не було надано копію свідоцтва про народження дитини, оригінал довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію та інформацію про гарантування збереження права на дитини на житло. Копія актового запису про народження дитини, яку додав заявник, не може замінювати чи підмінювати свідоцтво про народження дитини, що є офіційним документом, який свідчить про державну реєстрацію акту цивільного стану - факту народження дитини.

Для перевірки інформації про гарантування збереження права дитини ОСОБА_9 на житло, до Служби було запрошено на бесіду батьків дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

У ході проведення у Службі бесіди, від матері дитини було отримано письмове пояснення. ОСОБА_5 пояснила, що вона з її дитиною ОСОБА_11 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належав її тітці ОСОБА_12 . На теперішній час житло належить її братові. Додатково повідомила, що ні в неї, ні в її доньки та ні в батька дитини немає права власності на будь-яке інше житлове приміщення та відсутня можливість в реєстрації дитини за іншою адресою.

На підтвердження надано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 228597987 від 19.10.2020, № 228598333 від 19.10.2020, № 227405766 від 08.10.2020, № 227405148 від 08.10.2020. Також, було з`ясовано, що у дитини ОСОБА_13 наявний діагноз: дефект міжшлуночкової перегородки. Крім того, ОСОБА_5 зазначила, що вона заперечує використання будь-яких своїх персональних даних та даних своїх дітей, посилаючись на Закон України «Про захист персональних даних». Додатково було з`ясовано, що між батьками дитини шлюб розірвано, колишній чоловік ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 не проживає, оскільки квартиру за зазначеною адресою продано. Служба зв`язалась з ОСОБА_10 засобом телефонного зв`язку, та ОСОБА_10 повідомив, що житлом, в якому можливо б було зареєструвати дитину не володіє.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 368/750/16-ц від 27.11.2019 зроблено висновок про те, що оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягненням певного віку. Не впливає на поважність причин не проживання дитини і наявність у того з батьків, з ким вона фактично проживає, права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини.

В подальшому питання про розгляд листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та доданих до нього документів щодо надання дозволу старшому виконавцю ОСОБА_14 на реалізацію нерухомого майна (житлового будинку), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право користування яким має дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини (засідання № 16 від 02.11.2020), яка є колегіальним консультативно-дорадчим органом та діяльність якої регулюється Типовим положенням про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за № 866.

Відповідно до п. 135, 138 Інструкції з діловодства у Харківській районній державній адміністрації затвердженої розпорядженням голови Харківської райдержадміністрації № 75 від 28.02.2020 «Про затвердження Інструкції з діловодства у Харківській районній державній адміністрації» Документи, підготовлені для розгляду колегіальним органом, а також один примірник X копій зберігаються у секретаря колегіального органу. Секретар колегіального органу або інша посадова особа, яка відповідно до своїх повноважень забезпечує організацію роботи такого органу, здійснює контроль за своєчасним поданням документів на розгляд та перевіряє їх на наявність у повному обсязі та правильність оформлення. Документи, подані з порушенням установленого порядку і строків, до розгляду не приймаються. Відповідно до абз. 5 п. 50 вищезазначеної Інструкції усі додатки до документів візуються працівником, який створив документ, та керівником структурного підрозділу, в якому його створено. Комісією, за результатами розгляду питання порядку денного та з урахуванням відсутності необхідних документів для підготовки розпорядження Голови райдержадміністрації, було доручено Службі підготувати та надати до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції обґрунтовану відповідь.

Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації було підготовлено лист, зареєстрований у журналі вихідної кореспонденції Служби за № 2473 від 05.11.2020, який надісланий поштовим зв`язком «Укрпошта» до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не надано копію свідоцтва про народження дитини, оригінал довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію та інформацію про гарантування збереження права цієї дитини на житло, хоча зазначений перелік документів передбачений п. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 за № 866.

Тобто, за відсутності певних документів та на підставі наданих документів у неналежному вигляді (а саме копій) неможливо видати розпорядчий документ, зокрема, розпорядження Голови райдержадміністрації.

Процедура правильного оформлення розпорядження Голови Харківської райдержадміністрації врегульована розпорядженнями «Про затвердження Інструкції з діловодства у Харківській районній державній адміністрації» № 75 від 28.02.2020 та «Про затвердження Регламенту Харківської районної державної адміністрації» №120 від 07.04.2020.

Відповідно до абз. 4 п. 10.14 Розпорядження, додатки до розпоряджень голови районної державної адміністрації є невід`ємною частиною таких розпоряджень і підписуються заступниками голови, керівником апарату райдержадміністрації (відповідно до Розподілу обов`язків), який відповідає за підготовку проекту розпорядження.

Згідно із абз. 5 п. 10.4 Розпорядження, проекти розпоряджень погоджуються шляхом їх візування керівниками структурних підрозділів Харківської РДА, інших органів, заступниками голови відповідно до Розподілу обов`язків між головою районної державної адміністрації, заступниками голови, керівником апарату райдержадміністрації, у порядку, передбаченому інструкцією з діловодства Харківській районній державній адміністрації.

Крім того, відповідно до п. 10.11 Розпорядження, проекти розпоряджень підлягають обов`язковій правовій експертизі в юридичному секторі. Юридичний лектор опрацьовує поданий проект розпорядження, зокрема проводить його правову експертизу, вносить поправки, пов`язані з приведенням проекту розпорядження у відповідність до вимог чинного законодавства, а також у разі потреби редагує проект розпорядження.

Додатково у листі № 2473 від 05.11.2020 було запропоновано у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, звертатись до органів опіки та піклування за попереднім дозволом, що надається відповідно до закону, з наданням відповідних документів в належному вигляді.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Служба у справах дітей при реалізації своїх завдань та здійснені своїх повноважень, зокрема, з питань захисту майнових та житлових прав дітей, керується Конституцією України, Сімейним кодексом України, Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією ООН про права дитини.

Міськрайонному відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відповідях Службою повідомлено зазначені вище нормативно-правові акти, якими керується Служба у своїх діях щодо порушеного у листах питання. Зокрема, при вирішенні питань щодо захисту житлових прав Служба керується Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 рзаоку № 866.

Інформацією про інші способи вирішення органом опіки та піклування питання про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, Служба не володіє.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021, залишеним без змін Другим апеляційним адміністративним судом від 14.07.2021, за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації визнано бездіяльність Служби у справах дітей Харківської райдержадміністрації протиправною щодо не розгляду запитів ВДВС Харківського районного управління юстиції від 28.08.20230 за вих. № 50688 та від 06.10.2020 за вих.№ 56000, зобов`язано розглянути вказані запити відповідно до вимог ст. 177 СК України.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022 скасовані рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021, та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовним вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», органи місцевого самоврядування і далі здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Військове командування разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування має забезпечити передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи й повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у статті 23 ЦК України. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз`яснено в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Фактичною підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статті 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та чим це підтверджується, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Пунктами 4, 5 вищевказаної Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Твердження позивача щодо завдання йому моральної шкоди не підтверджується об`єктивними даними, а саме: відсутня протиправна поведінка відповідача; відсутній причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди (відповідача) та шкодою, завданою ОСОБА_1 , відповідачем не вчинено жодних дій, які спричинили негативні наслідки для позивача. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди); - відсутній факт завдання моральної шкоди позивачу- відповідачем не вчинялось жодних дій, спрямованих на завдання шкоди ОСОБА_1 , бо відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, в даному випадку в діях відповідача відсутня вина.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Належних і допустимих доказів спричинення Яровому С.М. моральної шкоди діями Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області та розміру такої шкоди позивачем не доведена.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмолено, то суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про відшкодування моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.П.Даниленко