Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1376/25
Провадження № 2/475/735/25
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

04 грудня 2025 р.с-ще. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кащак А.Я., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бабкова Ольга Сергіївна звернулася до Доманівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Ознайомившись із поданою позовною заявою, суд приходить до висновку, що така не відповідає вимогам, визначеним у ст. 175-177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

У відповідності до положень статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частина перша, друга вказаної статті Закону).

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

В той же час, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, до позовної заяви додано «Договор купли-продажи недвижимого имущества N276» виконаний іноземною (російською) мовою без перекладу. Відтак, суд позбавлений можливості дослідити його зміст.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.7 ст.43 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно з пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав підтвердження про направлення копії позовної заяви з додатками відповідачам.

Всупереч вказаним вище вимогам Цивільного процесуального кодексу України, позивач не надав доказів про надсилання позивачам копії позовної заяви з додатками з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а саме підсистеми «Електронний суд». Разом з тим, позивач не надав і підтвердження направлення копії позовної заяви з додатками у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, позивач не надав суду належних доказів направлення копії позову з додатками, що дозволяли б суду переконатися у дійсності такого надсилання, а також перевірити, які саме документи було надіслано сторонам та встановити факт отримання ними такого направлення.

Отже, представник позивача не виконала вимоги, визначені п. 4 ч. 3 ст.175 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частина 3 ст. 185 ЦПК України вказує, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу час для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - залишити без руху.

Запропонувати позивачу, виправити недоліки позову протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Я. КАЩАК