Справа № 2-о/714/134/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді: Козловської Л.Д.

секретар: Постевка Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Герца цивільну справу за заявою ОСОБА_1 при заінтересованій особі Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Онофрей Ш.К., звернулась до суду з вищевказаною заявою в обґрунтування якої посилався на наступне. ОСОБА_1 з 1984 року проживала з ОСОБА_2 у цивільному шлюбі та 07.12.1991 року вони зареєстрували шлюб. ОСОБА_2 мав сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приходиться заявниці пасинком. З самого малку, не досягнувши трьох річного віку, заявниця, дбала про нього як про свого рідного сина, проявляла турботу і любов, називала його рідним сином, в свою чергу ОСОБА_3 називав її матір`ю.

ОСОБА_3 був зарахований до списків особового складу військової частини 13.01.2025 року, який прибув на проходження військової служби за призовом під час мобілізації у воєнний час із військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зарахований наказом командира Національної гвардії України від 13.01.2025 року №2 о/с у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2025 року, призначений на посаду кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 2-гої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2-гобатальону оперативного призначення в/ч НОМЕР_2 .

Брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

18.03.2025 року приблизно о 07 год. 09 хв. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Удачне Покровського району Донецької області внаслідок ураження противником FPV- дроном камікадзе по групі підсилення солдат ОСОБА_3 отримав поранення несумісні з життям. Тіло загиблого солдата ОСОБА_3 було евакуйованого та доставлено до пункту загиблих «Слов`янка» населеного пункту Слов`янка Синельниківського району Дніпропетровської області. Нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Заявниця, ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_2 листа від 26.03.2025 року за №2932 про сповіщення сім`ї, в якому було вказано, що її син, солдат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання допомоги і пільг у встановленому законом порядку.

Дізнаючись що син ОСОБА_3 трагічно загинув, його батько ОСОБА_2 , який був пристарілим і хворим, втратив сенс свого життя, не хотів їсти, пити, не лікувався своєчасно та від горя помер через два місяці, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Фактично заявниця, яка являється пристарілою, тяжко хворою, з досягненням пенсійного віку, з 2016 року постійно перебувала на утриманні пасинка ОСОБА_3 , по день його смерті, який дбав про неї, купував ліки, надавав фінансову допомогу на побутові потреби і лікування, наймав за кошти їй особу яка підкувалась за нею. Наразі залишилась сама без близьких родичів, без їхнього догляду і турботи.

З метою відшкодування шкоди в разі смерті годувальника законодавство визначає коло суб`єктів, які, при перебуванні на утриманні померлого, мають право на відшкодування заподіяної шкоди., одні з яких визначені ст. 1200 ЦК України, а саме є іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Встановлення факту перебування на утриманні має значення також для осіб, зазначених у ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким у зв`язку із загибеллю військовослужбовця виплачується пенсія.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Просить суд встановити факт що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_1 , з 2016 року перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання.

В судовому сторони не з`явися, проте від представника заявника ОСОБА_4 подав до суду заява про розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Від заінтересованої особи також надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Також не заперечували щодо задоволення заявлених вимог.

Даючи законну та правову оцінку доказам по справі суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заявлених вимог враховуючи наступне.

З досліджених доказів по справі суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 07.12.1991 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.12.1991 року.

До цього останні проживали з ним у цивільному шлюбі з 1984 року. ОСОБА_2 мав сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приходиться заявниці пасинком, що підтверджується Витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження №6 від 17.04.2025 року.

З обставин наведених у заяві, проти яких не заперечують сторони судом встановлено, що з самого малку, не досягнувши трьох річного віку, заявниця, дбала про ОСОБА_3 як про свого рідного сина, проявляла турботу і любов, називала його рідним сином, в свою чергу ОСОБА_3 називав її матір`ю.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.04.2025 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається з Акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення ) що сталося 18.03.2025 року, ОСОБА_3 був зарахований до списків особового складу військової частини 13.01.2025 року, який прибув на проходження військової служби за призовом під час мобілізації із військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зарахований наказом командира Національної гвардії України від 13.01.2025 року №2 о/с у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2025 року, призначений на посаду Кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 2-гої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2-гобатальону оперативного призначення в/ч НОМЕР_2 . Брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

18.03.2025 року приблизно о 07 год. 09 хв. Під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Удачне Покровського району Донецької області внаслідок ураження противником FPV- дроном камікадзе по групі підсилення солдат ОСОБА_3 отримав поранення несумісні з життям. Тіло загиблого солдата ОСОБА_3 було евакуйовано та доставлено до пункту загиблих «Слов`янка» населеного пункту Слов`янка Синельниківського району Дніпропетровської області. Нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно довідки про смерть Герцаївської міської ради №77 від 03.04.2025 року, ОСОБА_3 помер у селищі Удачне район Покровський область Донецька держав України. З лікарського свідоцтва про смерть №1003м/638d від 21.03.2025 року вбачається, що смерть ОСОБА_3 настала в зоні бойових дій, ушкодження здоров`я внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій.

ІНФОРМАЦІЯ_7 направив на ім`я заявниці ОСОБА_1 листа від 26.03.2025 року за №2932 про сповіщення сім`ї, в якому було вказано, що її син, солдат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок ворожого ураження БПЛА типу «FPV» по групи підсилення та отримав поранення несумісні з життям. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законом порядку.

Як вказує заявниця, дізнаючись що син ОСОБА_3 трагічно загинув, його батько ОСОБА_2 , який був пристарілим і хворим, втратив сенс свого життя, не хотів їсти, пити, не лікувався своєчасно та мер через два місяці, 17.05.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17.05.2019 року.

Фактично заявниця, яка являється пристарілою, тяжко хворою, з досягненням пенсійного віку, з 2016 року постійно перебувала на утриманні пасинка ОСОБА_3 , по день його смерті, який дбав про неї, купував ліки, надавав фінансову допомогу на побутові потреби і лікування, наймав за кошти їй особу яка підкувалась за нею. Наразі залишилась сама без близьких родичів, без їхнього догляду і турботи.

Даючи законну та правову оцінку доказам по справі, суд дійшов про обґрунтованість поданої заяви та задоволення заявленої вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Відповідно до ч.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 5 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні.

За змістом ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

З метою відшкодування шкоди в разі смерті годувальника законодавство визначає коло суб`єктів, які, при перебуванні на утриманні померлого, мають право на відшкодування заподіяної шкоди.

Так, згідно зі ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується:

1.дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2.чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно;

3.особам з інвалідністю на строк їх інвалідності;

4.одному з батьків (усиновлювачів) або іншому з подружжя чи іншому членів сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють нагляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років;

5.іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Встановлення факту перебування на утриманні має значення також для осіб, зазначених у ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким у зв`язку із загибеллю військовослужбовця виплачується пенсія.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

У разі, якщо встановлення юридичного факту пов`язане з вирішенням спору про право, заінтересована особа має звернутися до суду в порядку позовного провадження (абзац 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ст.ст. 315-318 ЦПК України). Наприклад, встановлення права на пенсію військовослужбовця у зв`язку із знаходженням на утриманні.

Відповідно до частини 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

В листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі N 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18.

Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для цього має бути наявність спільних витрат і спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

На цьому наголосив Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) і додатково зазначив, що до кола членів сім?ї військовослужбовців, крім другого з подружжя, дітей та батьків, можуть належати й інші особи за умов постійного проживання разом та ведення спільного господарства. Тому, фактично, це визнається вагомим критерієм для встановлення сімейних зв?язків, адже чинне законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, передбачені ст. 1219 ЦК: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК.

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини (ст. 1227).

Згідно з ч.1 ст. 91 Закону «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

ОСОБА_1 являється пенсіонеркою, пристарілою, з досягненням пенсійного віку, а саме з 2016 року постійно перебувала на утриманні падчерка ОСОБА_3 , який забезпечував її всім необхідним, купляв ліки, продукти харчування одяг тощо. Фінансова підтримка останнього була для неї основним джерелом існування.

За наявності вищенаведених доказів в їх сукупності, вважаю за можливе встановити в судовому порядку факт перебування на утриманні, яке має для заявниці юридичне значення і потрібне для отримання невиплаченої суми коштів та призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника або відшкодування шкоди, якщо надана допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування, тощо.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211,223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 при заінтересованій особі Герцаївської міської сільської рада Чернівецького району Чернівецької області про встановлення, що має юридичне значення про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_1 , з 2016 року перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Козловська Л.Д.