Єдиний унікальний номер №538/2083/25
Провадження №2/538/1225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кунець М.Г.,

секретар судового засідання Петрова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39-А, ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Суд

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін.

До Лохвицького районного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (далі -позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі -відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» був укладений договір позики № 9, за умовами якого сума позики за даним договором становить 15 000,00 грн., плата за оформлення договору позики складає 750,00 грн.

Оскільки, відповідачка не виконувала умов договору та не сплачувала кошти, має перед ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором №9 від 27.01.2021 у розмірі 14 441,81 грн.

Крім того, 30 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір № 9 по продукту «Кошти в кредит», згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 11 500,00 грн.

В порушення умов договору, відповідачка не сплачує кредитні кошти за кредитним договором №9, а тому має заборгованість 32549,93 грн.

Так як до цього часу відповідачкою заборгованість не погашена, позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 46 991,74 грн. та понесені судові витрати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Лохвицького районного суду від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання сторони в справі не викликалися, однак повідомлялися про розгляд вказаної судової справи судом.

Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві, позовні вимоги підтримав.

Відзиву та клопотань від відповідачки до суду не надходило.

Відповідачка про розгляд справи повідомлялася шляхом направлення кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання, а саме: копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, вручення яких 20.11.2025 підтверджується рекомендованим повідомленням, що 25.11.2025 повернулося на адресу суду.

Крім того, відповідачка про розгляд судової справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно вимог ст. 128 ЦПК України відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачці за місцем її реєстрації. Заяв та клопотань до суду не направляла, відзиву не подавала, підстав для відкладення розгляду справи немає.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 27 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» був укладений договір позики №9, за умовами якого сума позики за даним договором становить 15 000,00 грн., плата за оформлення договору позики складає 750,00 грн. (а.с. 26-28).

Відповідно до п. 3.5 строк користування позикою становить 24 календарних місяців, та починається з моменту зарахування суми позики на картковий рахунок або поточний позичальника.

Згідно з п.2.3, п.2.5 даного договору, зарахування суми позики на картковий або поточний рахунок зазначений в п.1.4 є фактом отримання позики позичальником та фактом виконання своїх зобов`язань до договору з боку позикодавця, датою надання позики вважається день зарахування позики на картковий або поточний рахунок зазначений позичальником та є датою вступу даного договору у дію.

Особливості нарахування відсотків визначені п.3.6, п.3.7 договору позики, відповідно до яких проценти за користування позикою встановлюються на рівні 0,01% річних від загальної суми позики за календарний місяць та нараховуються авансом на початку кожного місяця користування позикою.

Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 50,34% річних від загальної суми позики.

Комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4% відсотків від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою.

Відповідно до п.3.9 сукупна вартість позики за даним договором становить 30 871 гривні 64 копійок, а щомісячний платіж 1 286 гривні 32 копійок оплачується позичальником щомісячно в дату, що відповідає даті зарахування суми позики на картковий або поточний рахунок позичальника.

Пункт 1.4. договору позики № 9 від 27.01.2021 визначає, що підписанням даного договору, позичальник підтверджує своє волевиявлення та бажання отримати позику на картковий або поточний рахунок НОМЕР_2 , та уповноважує позикодавця здійснити таке перерахування та одночасно підтверджує, що є кінцевим правонабувачем результатів послуг, що оплачуються за рахунок позики та за зазначеним картковим рахунком.

Заборгованість відповідачки перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за кредитним договором №9 від 27.01.2021 станом на 09.10.2025 становить 14 441 гривень 81 копійок, а саме: заборгованість за тілом кредиту 7 711, 21 грн., заборгованість за сумою комісії/відсотків 6 730, 60 грн.(а.с. 19).

Крім того, 30 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір №9 по продукту «Кошти в кредит», згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 11 500,00 грн.(а.с. 22-25).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС кредитора (інформаційно-телекомунікаційна система), доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт.

Електронна ідентифікація позичальника в ІТС кредитора здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію».

При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС кредитора.

Пункт 2.2 передбачає, що кредитор надає позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно п.2.9 основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості , а саме терміном на 36 календарних місяців та платності 5,5% в місяць, комісія за надання кредиту 00 гривень, комісія за управління (обслуговування) кредиту.

Відповідно до п. 3. кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення, шляхом перерахування/утримання кредитних коштів у розмірі 10 000 грн. на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 .

Сума кредиту перераховується кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього договору (п.3.3).

Укладаючи кредитний договір, відповідачка та ТОВ «Сучасний Факторинг» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В порушення умов даного договору, заборгованість відповідачки перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за кредитним договором № 9 від 30.12.2021 станом на 09.10.2025 становить 32 549,93 грн., з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 11 172, 50 грн., заборгованість за сумою комісії/відсотків 21 377, 43 грн. (а.с. 18).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першоїстатті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другоїстатті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Мотивована оцінка і висновки суду.

Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником, наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.

Відповідачкою не заперечувався та не спростовувався факт укладення згаданих договорів та отримання коштів, які в них зазначені.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство, згідно частин першої - третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

До того ж, відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною першою статті 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Крім того, позивачем у позові ставиться вимога про стягнення з відповідачки на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Із правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачаєтться, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), a також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були тaкi витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обгрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12- 171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 p. y справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фaктичними і неминучими, a їхній розмір обгрунтованим. У рішенні ЕСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, якi мають розумний розмір.

Суд, враховуючи вищезазначене, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг тa витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності тa співрозмірності, вважає за можливе стягнути з вiдпoвiдaчки на користь позивача 1000 (одну тисячу ) гривень 00 копійок витрат на пpaвничy допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витpaт для цієї cпpaви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 204, 207, 513, 514, 516, 526, 530, 536, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049 ЦК України, статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором №9 від 27 січня 2021 року в розмірі 14 441 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок одну) гривню 81 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором № 9 від 30 грудня 2021 року в розмірі 32 549 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» понесені витрати за надану правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Відмовити у стягненні зОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39-А, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 15 грудня 2025 року.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ