ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7502/24 Головуючий суддя І інстанції Шарко О.П.
Провадження № 22-з/818/274/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
15 грудня 2025 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Яцини В.Б.
суддів колегії: Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Захарова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 639/7502/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,
Постановою Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Захарова Олександра Сергійовича задоволено частково. Рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 25 червня 2025 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні-задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з онуками ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуків - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
- кожна 1 та 3 субота місяця з 10.00 до 20.00 за місцем проживання дітей або у місцях дозвілля та відпочинку, визначених за попередньою домовленістю сторін з урахуванням режиму дня, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, стану здоров`я дітей;
- щоп`ятниці у зручний для сторін час спілкування за допомогою відео або аудіоз`язку;
- щороку 25 грудня з 10.00 до 20.00 за попередньою домовленістю сторін;
- перші 2 місяці участь бабусі у вихованні онуків в присутності матері дітей, ОСОБА_2 , для налагодження контактів бабусі з онуками. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги у розмірі 2422 грн 40 коп.
12.11.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Захаров Олександр Сергійович подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування заяви зазначає, що позовній заяві представником Позивачки було заявлено, що докази стосовно розміру витрат у зв`язку з розглядом справи, які поніс та понесе в майбутньому Позивач, будуть надані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи, що рішення суду І інстанції було винесено не на користь Позивачки, така заява суду не надавалась. Представником Позивачки, та зазначено, що орієнтовний розрахунок буде складати 20 000 грн - витрати на правничу допомогу та 1 937, 92 грн. - судовий збір за подання позовної заяви. Так в позовній заяві, як і в апеляційній скарзі, заявлялись вимоги про стягнення з Відповідачки судових витрат. При цьому розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції не змінився.
Вказала, що 10.09.2025 року між Позивачкою та адвокатом Захаровим О.С. укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого предметом даного
Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту щодо усунення перешкод з боку ОСОБА_2 у її спілкуванні з онуками - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Розділом 5 Договору передбачено, що гонорар за надання правничої допомоги складає 20 000 грн. Гонорар Адвоката може сплачуватись на підставі актів виконаних робіт або за домовленістю сторін. Акти виконаних робіт або рахунки підлягають оплаті протягом 3-х днів з моменту отримання їх другою стороною. При цьому обмінюватися такими актами, рахунками Сторони можуть шляхом надіслання їх на адресу, електронну пошту, будь-які месенджери (Telegram, Viber, Signal, Whats App тощо), що прив`язані до номерів телефонів, зазначених в Договорі.
20 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Вважає, що сума витрат на правову допомогу, зазначена в заяві про ухвалення додаткового рішення, є значно завищеною, оскільки справи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не представляють собою високої складності. На її думку підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, оскільки нормативно- правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, крім того відсутнє посилання на будь-яку судову практику.
Зазначена справа не представляє собою високу складність, докази адвокату збирати не потрібно, всі документи знаходяться у Позивача, про що зазначено у позовній заяві, тому вважаю, що судові витрати Позивача необґрунтовано завищені та фактично не понесені. Витрати на вказану суму є не співмірними зі складністю цієї справи. Виходячи з предмету спору, а також спеціалізації адвоката позивача у такій категорії спорів, з урахуванням кількості його представлення інтересів у аналогічних справах, вважає витрати на правову допомогу не відповідають критеріям реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру. Крім того, Позивачем не надано до матеріалів справи доказів, що витрати на надання правової допомоги були неминучими.
Посилається на касаційну практику, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). З урахуванням того, що професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції надавав Позивачу адвокат, який приймав участь у розгляді справи у всіх судових інстанціях, з огляду на завдання стадії апеляційного перегляду справи, відсутність необхідності встановлення нових обставин та оцінки доказів, а також беручи до уваги те, що справа в суді апеляційної інстанції слухалась без участі Відповідача за наявними у ній матеріалами та помилкового зазначення, що відзив не надано, просить суд погодитись, що співмірним, розумним, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також необхідним розміром таких витрат є сума 1 000,00 грн.
Частинами 1-3 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх Відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результати вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі
№ 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У змісті додаткової постанови від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) Верховний Суд дійшов висновку, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
При цьому колегія суддів враховує загальні засади цивільного судочинства, визначені пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України, зокрема, принципи справедливості, добросовісності та розумності.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником ОСОБА_5 на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи у додатках до даної заяви надано: копію Договору про надання правничої допомоги від 10.09.2024 р; ордер; рахунок на оплату №1 від 10.11.2025; акт про отримання грошових коштів за договором від 10.09.2024 (а.с.220-224).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Матеріали справи свідчать про те, що протягом її перегляду судом апеляційної інстанції представником Захаровим О.С. було подано позовну заяву з додатками (а.с.1-26), заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника (а.с.102); клопотання про долучення доказів (а.с.122); клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (а.с.128); апеляційну скаргу з додатками (а.с.114-175); заяву про ухвалення додаткового рішення у справі (а.с.218-226). При цьому позиція позивача з часу розгляду справи судом першої інстанції не змінилась, нові докази не подавались, нові обставини справи не встановлювались, інших процесуальних документів до суду апеляційної інстанції представником Захаровим О.С. не подавалось.
Колегія суддів зауважує, що зміст клопотання та додані до нього докази не містять інформації про час, витрачений адвокатом Захаровим О.С. у зв`язку з наданням правничої допомоги ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанцій.
Пунктом 5.1 договору про надання правової допомоги від 10 вересня
Водночас, як вбачається із матеріалів справи, правова позиція у даній категорії справ була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, зокрема на стадії апеляційного розгляду. Адвокат Захаров О.С., в свою чергу, надавав правничу допомогу ОСОБА_1 в двох інстанціях, отже був обізнаний з доводами та аргументами відповідача у справі. Доказів додаткового комплексного та всебічного вивчення юридичної природи спірних правовідносин до суду адвокатом надано не було.
Ураховуючи наведене, дослідивши та оцінивши надані представником Захаровим О.С., докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій, суд апеляційної інстанції, враховуючи критерії обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності їх розміру, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви адвоката Захарова О.С. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі та стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 10 000,00 грн, оскільки саме такий розмір відшкодування, на переконання колегії суддів, відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, а також необхідних процесуальних дій сторони.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
При цьому суд апеляційної інстанції також вважає, що відшкодування судових витрат має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного у нормі ст. 2 ЦПК України, та не повинен створювати невиправданих перешкод для доступу до суду ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (див. з цього приводу рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), та у разі успішного результату судового розгляду не перетворювати відшкодування судових витрат до джерело необґрунтованого збагачення.
Відтак, суд з урахуванням принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України, дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
З огляду на вищевикладене, заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 259, 270, 382-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Захарова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 639/7502/24, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні задовольнити частково.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складений 15 грудня 2025 року.
Головуючий суддя В.Б. Яцина
Судді колегії Ю.М.Мальований
О.В.Маміна