Справа № 562/3434/25
"03" грудня 2025 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю.А., секретаря судових засідань Щербак В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди житлового приміщення,
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь заборгованість за договором оренди квартири від 29 вересня 2023 року у сумі 28 814 грн. 23 коп. та понесених судових витрат по справі.
Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що 29 вересня 2023 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 . В оренду передана квартира з меблями та побутовою технікою. Сторони домовилися, що орендна плата щомісячно становить 4 000 грн. Відповідно до п. 4 Договору оренди Орендар зобов`язується утримувати орендовану квартиру в чистоті, не допускати погіршення її технічного стану, щомісячно сплачувати 4 000 грн., комунальні послуги. В разі пошкодження предмета оренди з його вини, здійснювати ремонт за рахунок власних коштів. Попередити Орендодавця у 20 денний термін про розірвання договору оренди. Здати квартиру Орендодавцю після закінчення дії цього договору у технічно справному стані. Договір оренди був укладений на 6 місяців, у березні 2024 року вони досягли домовленості про продовження терміну дії договору оренди. Фактично відповідач користувалася предметом оренди до 29 березня 2025 року.
Відповідач всупереч умов договору оренди квартири не сплатила вчасно орендну плату за найм квартири. Не оплатила комунальні платежі за період користування квартирою. Утворилася значна заборгованість в розмірі 28 814 грн. 23 коп., з яких 10 700 грн. розмір боргу по орендній платі, 18 114 грн. 23 коп. заборгованість за комунальними послугами.
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2025.
29 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 , терміном на шість місяців зі сплатою 4000 грн. щомісячно орендної плати та комунальних послуг.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не виконувала своєчасно та у повному розмірі договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором оренди, яка становить 28 814 грн. 23 коп., з яких 10 700 грн. розмір боргу по орендній платі, 18 114 грн. 23 коп. заборгованість за комунальними послугами.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ч. 1ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зст. 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України,якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписами ст. 759ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування заплату на певний строк.Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Частиною 1 ст.760 ЦК України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
За змістом ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 811 ЦК України встановлено, що договір найму житла укладається у письмовій формі.
Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому (ч.ч. 1, 2 ст. 812 ЦК України).
Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст. 821 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло.
За змістом ч.ч. 1-3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим.
Виникнення між сторонами правовідносин, пов`язаних з орендою житлової квартири, підтверджується наявними у справі письмовими доказами, які в сукупності свідчать про виникнення між сторонами правовідносин з оренди (найму) житла. Сторони досягли згоди щодо істотних умов договорів, а саме про умови та порядок передачі житлової квартири в оренду, строк оренди, розмір орендної плати та порядок її оплати, права та обов`язки наймодавця та наймача.
Докази, що містяться в справі, в сукупності підтверджують факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем зі сплати орендної плати та комунальних послуг за користування квартирою.
Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог відповідач суду не надала.
З огляду на наведене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає встановленим, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди житла не виконала в установлений строк, орендну плату та плату за комунальні послуги не сплатила, чим порушила права та інтереси позивача. Тому суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 грн. 96 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних послуг за договором оренди житлового приміщення від 29 вересня 2023 року у сумі 28 814 (двадцять вісім тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 23 коп. крім того витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп., а всього на загальну суму 29 783 (двадцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 19 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя: Ю.А. Ковалик