Справа № 742/1101/25
Провадження № 6/740/65/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.,

при секретарі Дьоміній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині заяву представника відповідача адвоката Бондаренка Андрія Олександровича про відстрочку виконання рішення суду за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Адвокат Бондаренко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» задоволено, стягнуто зі ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору у розмірі 38485,98 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Представник Здоровець Т.Г. зазначає, що відповідач позбавлена можливості виконати наразі рішення суду, у зв`язку з тим, що вона працює в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, посадовий оклад становить 9894,54 грн а місяць, вона має дитину, 2011 року народження, яку виховує та утримує самостійно, так як шлюб з колишні чоловіком розірвано ще в 2019 році, отримує аліменти в розмірі заробітку, яких замало для повноцінного харчування та розвитку 12 річного дитини, яка постійно росте. Просив відстрочити виконання рішення терміном на 12 місяців.

Представник ТОВ «Бізнес позика» - Басалига Діана Михайлівна подала до суду заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, яке мотивоване тим, що відповідачка є працевлаштованою, має стабільну заробітну плату, не подала доказів, які б підтверджували обставини, що істотно ускладнюють виконання відповідачем рішення суду або роблять його виконання неможливим. Вважав, що звернення із заявою про відстрочення виконання судового рішення є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за порушення умов договору. У зв`язку з викладеним, у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду просила відмовити.

Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутність сторін. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», заборгованість по кредитному договору №198118-КС-002 від 17.06.2021 в розмірі 38485,98 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 119).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 120).

На підставі судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року стягуються аліменти на неповнолітнього ОСОБА_2 , про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 59402635.

Згідно з довідкою Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя №02/166 від 23.09.2025 ОСОБА_1 працює на посаді старшого викладача кафедри загальної та практичної психології Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя за основним місцем роботи; посадовий оклад 9894,54 грн (а.с. 122, зворот).

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі №916/190/18.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2023 у справі № 295/5781/19 також звернув увагу на те, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення. Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Аналіз норм законодавства та висновків Верховного Суду свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. При цьому необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є дотримання розумного та пропорційного балансу інтересів сторін, а також дотримання розумного строку відстрочення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи заяву представника відповідачки ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення, суд враховує, що в Україні діє режим воєнного стану, на утриманні заявниці перебуває неповнолітня дитина, вихованням і утриманням якої займається вона, суд вважає за можливе допустити відстрочку виконання рішення суду .

Також при вирішенні вказаного в заяві питання про розстрочку виконання рішення суд бере до уваги, що заявниця не намагається уникнути виконання рішення суду, а, навпаки, бажає виконати його.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржниці виконати рішення суду шляхом відстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача адвоката Бондаренка Андрія Олександровича про відстрочку виконання рішення суду за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2025 року у справі № 742/1101/25 на п`ять місяців, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Роздайбіда