Справа № 442/7545/25
Провадження № 2/442/2272/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

На розгляд Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з держави рф моральної шкоди.

Така категорія справ є новою для суду, а практика по таких лише формується.

У даній справі № 442/7545/25, Суд звертався до МЗС України для передачі відповідачу в особі міністерства юстиції російської федерації копії ухвали суду від 15.10.2025, повістки про виклик до суду у вищезгаданій справі та позовної заяви з додатками.

У відповіді, Міністерство зазначило зокрема, що у справах з іноземним елементом щодо приватноправових відносин, одним із учасників яких є іноземні держави, акредитовані в Україні дипломатичні представники іноземних держав та в інших випадках, передбачених законами України і міжнародними договорами України, застосовується судовий імунітет.

У відповідності до положень статті 32 Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року, та статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», МЗС було розроблено алгоритм дій з питання отримання згоди російської сторони на відмову від судового імунітету держави у зв`язку із розглядом судами України цивільних справ за позовами проти рф, у тому числі в особі Посольства рф в Україні, за яким МЗС доручало Посольству України в російській федерації передати до Міністерства закордонних справ російської федерації ноту МЗС з питання отримання згоди російської федерації на відмову від судового імунітету під час розгляду судовими органами України справ за позовами проти рф.

Міжнародно-правові норми про юрисдикційний імунітет держави уніфіковано у двох конвенціях: Європейській конвенції про імунітет держав, прийнятій Радою Європи 16.05.1972 (далі - Конвенція 1972) та Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією 59/38 Генеральної Асамблеї ООН 02.12.2004 (далі - Конвенція 2004).

Зазначені статті відображають підставу для обмеження судового імунітету іноземної держави внаслідок завдання фізичної шкоди особі або збитків майну, так званий «деліктний виняток» («tort exception»).

Попри те, що Україна не є учасницею жодної із вищенаведених конвенцій, Європейський суд з прав людини у рішенні від 14.03.2013 у справі «Олєйніков проти російської федерації» вказав, що положення Конвенції 2004 підлягають застосуванню відповідно до звичаєвого міжнародного права, навіть якщо ця держава не ратифікувала її.

Вищезазначене було враховано Верховним Судом у постанові від 18.05.2022 у справі № 760/17232/20-ц, якою той обґрунтував свою правову позицію про відсутність у рф судового імунітету.

Відтак, у даному рішенні Верховний Суд дійшов висновку, що судовий імунітет російської федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції 2004.

Разом із тим, у зв`язку із порушенням російською федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного акта, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, МЗС 24.02.2022 нотифікувало МЗС рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та російською федерацією від 14.02.1992.

Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинено відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Отже, подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється.

З наведеного вбачається, що російська федерація може бути відповідачем у справі. Однак, за наведених вище обставин, незрозумілим залишається порядок повідомлення такого відповідача, у відповідності до правил ЦПК України, про дату, час та місце судового засідання; порядок та перспективи виконання майбутнього судового рішення (у випадку задоволення позову); ризики санкцій для держави Україна уже за невиконання рішень власних судів зі сторони, приміром того ж таки ЄСПЛ.

В зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне звернутись до Верховної Ради України, Верховного Суду та Міністерства юстиції України за відповідними роз`ясненнями.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про регламент Верховної Ради України», організаційне, правове, наукове, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності Верховної Ради, її органів, народних депутатів, депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді здійснює Апарат Верховної Ради.

Згідно п.19 розпорядження голови Верховної Ради України № 428 від 22 травня 2006 року Про затвердження Положення про порядок роботи у Верховній Раді України із проектами законів, постанов, інших актів Верховної Ради України, зареєстрований та включений до порядку денного сесії законопроект при підготовці до першого читання в обов`язковому порядку направляється для проведення наукової експертизи до Головного науково-експертного управління апарату Верховної Ради України, а при підготовці до всіх наступних читань - для проведення юридичної експертизи до Головного юридичного управління апарату Верховної Ради України, та до редакційного відділу Головного управління документального забезпечення апарату Верховної Ради України для редакційного опрацювання.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду №1 від 02.02.2018 року, при Верховному Суді діє Науково-консультативна рада, яка є його дорадчим органом, що вивчає проблемні питання застосування норм права, що виникають у судовій практиці, і надає Верховному Суду висновки та рекомендації, до повноважень якої зокрема належить підготовка наукових висновків щодо тлумачення та застосування норм права.

Беручи до уваги приписи п.32 ч.3 Положення Про Міністерство юстиції України, затверджене постановою КМУ № 228 від 02.07.2014 року, згідно яких воно надає роз`яснення з питань, пов`язаних з діяльністю Мін`юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства, а також стосовно актів, які ним видаються.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 260 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Звернутись до Верховної Ради України, Верховного Суду та Міністерства юстиції України за роз`ясненнями щодо:

- порядку повідомлення про дату, час та місце судового засідання російської федерації як відповідача у справах про відшкодування шкоди за позовами громадян України;

- порядку та перспектив виконання майбутнього судового рішення (у випадку задоволення позову);

- ризиків санкцій для держави Україна у випадку об`єктивної неможливості виконання подібних рішень власних судів зі сторони, приміром того ж таки ЄСПЛ.

Оголосити перерву в судовому засідання на час необхідний для отримання відповідей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Медведик Л.О.