Справа № 682/1999/25
Провадження № 2/682/1192/2025
11 грудня 2025 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Матвєєвої Н.В.
з участю секретарки судових засідань Кисельової А.М.
представника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради- Василевської Г.Г.
представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради- Кейко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
06.08.2025 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 звернулася до Славутського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування поданого позову позивачка зазначила, що 15 травня 2018 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 98. Від цього шлюбу в них народилася донька ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 135. 26 травня 2022 року рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач участі в житті дитини не бере. Не цікавиться її успіхами, оцінками, здоров`ям, життям, потребами. Жодного разу не поздоровив дитину з днем народження чи зі святом. Дитина не отримує від біологічного батька належної уваги. Своїх обов?язків як батько ОСОБА_3 не виконує. Матеріально не допомагає, на усі прохання позивачки щодо задоволення потреб доньки відповідач відповідає відмовою. Категорично сплачувати аліменти відповідач не хотів, тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 червня 2022 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову до суду - 04 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області щодо утримання доньки, утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період з травня 2022 року по вересень 2023 року в розмірі 105 118,88 грн. Рішенням суду від 17.11.2023 року з відповідача на користь позивачки стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2022 року по 04 вересня 2023 року у сумі 16 756,39 грн. Вказане рішення суду також підтверджує факт невиконання відповідачем батьківських обов?язків щодо утримання доньки та щодо його участі у її вихованні. 30 квітня 2023 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_3 , виданим Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ), актовий запис №119. На даний час усі вони живуть дружньою сім?єю. Її чоловік ОСОБА_6 став для її доньки справжнім батьком, вони разом ходять на прогулянки, до дитячих парків, він повністю її забезпечує усім необхідним. Відповідач із самого початку батьківських обов`язків не виконував, поваги у нього до позивачки не було, уваги їхній доньці після її народження не приділяв як і до цього часу. З 2022 року обов?язки батька відносно ОСОБА_2 взяв на себе ОСОБА_5 , які виконує до цього часу. Донці ОСОБА_2 , відповідач не допомагає, ані матеріально, ані підтримує її морально. Її вихованням, розвитком займається чоловік позивачки, до якого вона дослухається та тягнеться. За весь час після розлучення, відповідач ніколи не телефонував донці на дні народження, не поздоровляв її зі святами. Відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків по вихованню доньки, не цікавиться її життям, не відвідує її у навчальному закладі та вдома. Тобто відповідач самоусунувся від виконання усіх батьківських обов?язків відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 .
За таких обставин позивачка просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 06.08.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
07.11.2025 року підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 01.12.2025 року.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у ньому підстав, зазначивши, що повністю підтримує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і відкрито про це заявляє, вважає, що у ОСОБА_2 є батько, її чоловік, який повинен матеріально її утримувати та піклуватися про неї.
ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим ухвалою суду було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Кейко Д.О. та представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Василевська Г.Г. підтримали висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому вказали, що ОСОБА_8 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, від служби у справах дітей Улашанівської сільської ради дізналися, що їм вдалося поспілкуватися із ОСОБА_8 по телефону, в ході розмови відповідач зазначив, що йому відомо про позов щодо позбавлення його батьківських прав відносно спільної дитини - ОСОБА_2 , натомість він не має намірів виконувати батьківські обов`язки та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 .
Заслухавши пояснення позивачки, представників органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради та служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 135 від 14.06.2019 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.05.2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред?явлення позову до суду, а саме: з 04 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду від 17.11.2023 року стягнено з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2022 року по 04 вересня 2023 року включно у сумі 16756,39 грн.

З висновку органу опіки і піклування Нетішинської міської ради від 06.11.2025 № 11/15-02-03/25 вбачається, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі матір?ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Батько, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 з 2022 року самоусунувся від виконання батьківських обов?язків щодо своєї доньки ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої не сплачує, має заборгованість, будь-якої іншої допомоги не надає, не цікавиться її життям, здоров?ям, навчанням та інтересами, тривалий час не бачив доньку, не телефонує, не підтримує родинних стосунків, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає для неї доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Справа щодо надання висновку органу опіки та піклування Нетішинської міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_2 була розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 04 листопада 2025 року. На засідання комісії з питань захисту прав дитини батько не з?явився, хоча про час та дату засідання був повідомлений належним чином. Причину своєї відсутності ОСОБА_3 не пояснив, на телефонні дзвінки не відповідав, хоча в соціальний мережі Viber листи-запрошення про розгляд справи прочитав, про що свідчать позначки на повідомленні.

До засідання комісії було отримано інформацію від директора КНІ НМР «ЦІМСД» від 13 жовтня 2025 року № 557 про те, що батько ОСОБА_3 не цікавиться станом здоров?я дитини, на медичні огляди з дитиною ніколи не приходив, свої батьківські обов?язки не виконує належним чином в частині піклування про стан здоров?я дитини. З інформації директора закладу дошкільної освіти №7 «Оленка» від 10 жовтня 2025 року № 611 слідує, що за період відвідування ОСОБА_2 закладу батько - ОСОБА_3 , не приводив і не забирав дитину, не відвідував батьківські збори, свята та розваги, не цікавився життєдіяльністю дитини. Відповідно до інформації від начальника служби у справах дітей Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року № 01-15/242 вказано, що за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою старости Волицького старостинського округу. Спілкування з ОСОБА_3 відбулось в телефонному режимі, під час розмови ОСОБА_3 повідомив, що знає про наміри колишньої дружини про позбавлення батьківських прав щодо їхньої спільної дитини, заперечення щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки відсутні, до суду з?являтися не бажає, аліменти на даний час не сплачує.

За результатами обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 від 23 жовтня 2025 року було встановлено, що для дитини створені належні умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також розвитку дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_3 від виховання та утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , свідомого нехтування ним своїми обов?язками, хоча він має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій. За рекомендаціями членів комісії ініційовано притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 184 КУпАП.

Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 04 листопада 2025 року, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої ОСОБА_2 орган опіки та піклування Нетішинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ЄСПЛ (Європейський суд з прав людини) послідовно наголошує: участь дитини має бути реальною, а не формальною. Дитині забезпечують можливість висловитись у спосіб, який відповідає її віку й рівню розвитку, у судових і адміністративних процедурах. Позиція дитини враховується серед інших доказів, а відхилення її думки потребує чіткої та переконливої мотивації.

Враховуючи вимоги ЄСПЛ, викладені у рішеннях суду, зокрема у рішенні «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), заява No 11057/02, про те, що дитина повинна бути почутою, оскільки в позовах, що стосуються інтересів дітей, вирішується її доля, тому зважаючи на вік дитини, який дозволяє їй усвідомити питання та які вирішуються судом, суд має в кожному випадку, з`ясовувати думку дитини.

В судовому засіданні дитина - ОСОБА_2 пояснила, що її батько ОСОБА_8 не спілкується із нею, не телефонує їй, не вітає зі святами, не дарує їй подарунки, не купує солодощі, не цікавиться успіхами в навчанні та повсякденному житті. Вона постійно чекає на його дзвінки, але марно. На даний час її вихованням займається мама і тато ОСОБА_6 , який відводить її на гуртки, забирає зі школи, грається з нею та підтримує її у всьому. Його вона вважає своїм справжнім татом і бажає із ним проживати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Абзацом 1 і 2 пункту 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батьків до дитини (постанова Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України», від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58).

У п.п. 47-49 рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування у даній справі є факти та обставини невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 .

Долучені позивачем до позову докази, а також докази зібрані органом опіки та піклування Нетішинської міської ради під час підготовки висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав підтверджують факт умисного, систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його свідому відмову від участі в житті дитини.

Під час розгляду справи в суді знайшов підтвердження факт, що ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки. Зазначені обставини доведені факти невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слугують підставою для позбавлення його батьківських прав.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Таким чином, зважаючи на те, що дитина не має сімейних зв`язків із ОСОБА_3 , проживає з мамою та її новим чоловіком, який займається вихованням дитини, піклується про неї, матеріально утримує її та забезпечує усім необхідним, дитина почувається комфортно в родині, де вона проживає на даний час, відповідач не виконує жодних батьківських обов`язків відносно дитини, і не бажає їх виконувати, відсутній у житті дитини, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав сприятиме найвищим інтересам дитини та забезпечить її нормальний моральний, психологічний розвиток та стабільне та спокійне життя в родині з мамою, вітчимом та братиком.

Отже, позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.

Оскільки судом позивачці відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення суду, тому із позивачки на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн. та із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені нею витрати в розмірі судового збору у сумі 1211,20 грн. на підставі ст.141 ЦПК України.

З цих підстав позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150, 164 СК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі Електронний суд.

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва