Справа № 158/664/25
Провадження № 2-др/158/14/25
04 грудня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі :
головуючого судді Поліщук С.В.,
при секретарі Шрамко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Книша Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,-
в с т а н о в и в:
02 грудня 2025 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Книша С.В. звернулась із заявою до Ківерцівського районного суду Волинської області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.
В обґрунтування заяви вказує, що 26 листопада 2025 року Ківерцівським районним судом Волинської області ухвалено рішення у даній цивільній справі, яким первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності задоволено в повному об`ємі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю відмовлено.
Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Масюк Г.С. 04 грудня 2025р. подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначає, що сума заявлених витрат на правничу допомогу не є співмірною зі складністю справи, а наведені у акті наданих послуг від 01.12.2025р. №1 (детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг) не відповідають критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Також зазначає, що такі послуги як попередня консультація клієнта щодо характеру спірних правовідносин, ознайомлення з документами наданими клієнтом, що стосуються спільного сумісного майна подружжя, надання їм правового аналізу, оцінка правових перспектив справи, опрацювання законодавства та судової практики щодо спірного питання та можливість його застосування до клієнта, збирання відомостей щодо майна, що належить сторонам спору на праві спільної сумісної власності, збір доказів, що необхідні для підготовки позовної заяви до суду, підготовка проекту та подання до суду клопотань, збір додаткових доказів є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню. Щодо витрат на підготовку проекту та подання до суду відповіді на відзив та відзиву на позов ОСОБА_2 зазначає, що заявлені витрати є також завищеними, оскільки зміст зазначених процесуальних документів по суті дублює правові позиції, викладені у первісній позовній заяві. У них повторюються ті ж самі мотиви, аргументи та правове обґрунтування, які вже були сформульовані раніше. Це свідчить про відсутність потреби у значному додатковому обсязі юридичної роботи. Крім того у вказаному клопотанні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Масюк Г.С. просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати за відсутності відповідача за первісним позовом та його представника.
Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Книш С.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення судового засідання з розгляду даної заяви у його відсутності. Просить заяву задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що в ході розгляду даної цивільної справи, представництво інтересів позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 за договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 09.01.2024р. здійснювалось адвокатом Книшом С.В. На підтвердження повноважень представництва інтересів ОСОБА_1 суду надано договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 09.01.2025р., ордер на надання правничої допомоги серії АС №1130552 від 31.01.2025р., акт наданих послуг №1 до вищевказаного договору про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2025р. у якому зазначено характер та види правничої допомоги (послуг), їх час та вартість (т.2 а.с. 75-76).
Враховуючи положення цивільного процесуального законодавства суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Суд наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги, а також те, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи Б, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААД №194178 від 24.12.2024р., суд дійшов висновку, що зазначені представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Книшом С.В. витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 в користь позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в сумі 5000 грн 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -
у х в а л и в:
Заяву представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Книша Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ківерцівського районного суду
Волинської області С.В.Поліщук