Справа № 485/1994/25
Провадження № 2/485/899/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним, у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :17:022:0002, площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З метою оформлення спадкових прав звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріус відмовив за неможливості встановити коло спадкоємців, оскільки згідно відповіді Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 травня 2025 року архівні документи, зокрема копії заповітів від імені ОСОБА_2 , посвідчені секретарем виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 13 серпня 1992 року за реєстровим №43 та 05 грудня 2014 року за реєстровим №75 знищені. Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті матері, інших спадкоємців немає, зміст заповітів встановити неможливо, у зв`язку з чим у нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо, просить суд визнати за нею право власності на вище вказане нерухоме майно.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує /Вх.№9856/25-вх від 24.11.2025). Будучи присутньою у підготовчому судовому засіданні 24 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки її рідна сестра та мати померли одночасно, батько помер раніше. Нотаріус відмовила в оформленні спадщини, оскільки за даними спадкового реєстру мати за життя складала заповіти, які, разом з іншими документами територіальної громади, були знищені внаслідок обстрілів рф. Копій заповітів у будинку матері не знайшла, будинок частково зруйнований. Отримати за будинок матері компенсацію можливо лише шляхом визнання права власності на нього в порядку спадкування. Мати на час смерті проживала сама, спілкувалася лише з рідними- з нею та із сестрою, кому мати могла заповісти своє майно не знає.

Представник відповідача Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області Васенюк С. подав заяву, в якій справу просить розглядати без участі представника відповідача, не заперечують проти задоволення позовних вимог /Вх.№ЕП-2987/25 від 24.11.2025/.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 квітня 1963 року Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4).

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 10 жовтня 1981 року Відділом ЗАГС Снігурівського районного виконавчого комітету Миколаївської області, актовий запис № 180, підтверджується, що позивач змінила прізвище на шлюбне " ОСОБА_3 " (а.с.4) .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Киселівка Миколаївського району Миколаївської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 24 жовтня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом № 182 (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 31 березня 2009 року (а.с.7), та земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :17:022:0002, розташованої за вищевказаною адресою, яка належала спадкодавиці на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 25 жовтня 1993 року, що виданий Киселівською сільською Радою народних депутатів та дані про яку внесені до Державного земельного кадастру відповідно до витягу НВ-025 (а.с.11-12, 1318)

За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 квітня 2025 року зареєстровано заповіти від імені ОСОБА_2 посвідчених секретарем виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №43 від 13 серпня 1992 року та №75 від 05 грудня 2014 року (а.с.31-32).

З письмових роз`яснень, наданих державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Петровською О. 15 липня 2025 року за вих. №487/02-14, вбачається, що позивач ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса з питань оформлення спадкових прав після смерті матері - ОСОБА_2 , та нотаріус, вивчивши подані позивачем документи роз`яснив, що встановити точне коло спадкоємців в нотаріальному порядку після смерті матері ОСОБА_2 на даний час неможливо, оскільки згідно відповіді виконавчого комітету Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 травня 2025 року за №29 11.4/3-09, архівні документи, а саме копії заповітів, посвідчених секретарем виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №43 від 13 серпня 1992 року та №75 від 05 грудня 2014 року, які складені від імені ОСОБА_2 знищені. З огляду на це нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.21).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №26/2025 щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем, який у встановленому законом порядку, прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_1 (а.с.30-48). На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала сама за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.43).

За даними відповіді Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 30 травня 2025 року за №29 11.4/3-09 внаслідок бойових дій 2022 року на території Киселівського старостинського округу, адмінбудівля старостату зруйнована, архівні документи знищені, тому наможливо надати копії архівних документів, а саме копії заповітів від імені ОСОБА_2 (а.с.44).

Згідно копії технічного паспорта від 24 червня 2025 року за реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності: ТІ01:2087-7552-2510-5426, виготовленого Комунальним підприємством "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" на замовлення ОСОБА_1 , будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами обстеження на 12 травня 2025 року було виявлено, що внаслідок бойових дій житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - напівзруйнований. Житлова площа приміщень становить 30,6 кв.м. (а.с.(а.с.54-63).

Згідно звіту про оцінку майна, наданого ТОВ "ІКА "Ньорд" (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності Фонду Державного майна України №426/2024 від 17 вересня 2024 року в особі сертифікованого Оцінювача ОСОБА_4 за кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача №1405/2025 від 03 жовтня 2025 року), ринкова вартість майна - житлового будинку АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер :17:022:0002), по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_2 , 122 040,00 грн без врахування ПДВ (а.с.19-20).

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Згідно з частиною першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Згідно копії рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задоволено; встановлено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили.

Донька померлої ОСОБА_2 - позивач по справі ОСОБА_1 , є спадкоємцем першої черги, та єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки звернулась в межах встановленого додаткового строку до державного нотаріуса та не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не встановлено. Зі слів позивача її рідна сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинула одночасно з матір`ю внаслідок обстрілів.

З письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посвідчених старостою с.Киселівка та с.Максимівка І.Волько 25 листопада 2025 року, слідує, що у позивачки з матір`ю були довірливі та доброзичливі стосунки, позивачка постійно допомогала та підтримувала матір (а.с.71,72).

При цьому, суд враховує, що незалежно від змісту заповітів №43 та №75, складених ОСОБА_2 та посвідчених 13 серпня 1992 року та 05 грудня 2014 року відповідно, жодна особа, крім позивача, не вчинила протягом тривалого строку (понад 2 років з дня відкриття спадщини) активних дій, спрямованих на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст.1270 ЦК України, звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України), а відтак такі особи (у разі їх існування) відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Згідно з частиною 1 статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Підпунктом 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Таким чином, обов`язковою підставою для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є наявність реальних та достатніх перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" с.Киселівка Первомайської селищної територіальної громади у період з 04 березня 2022 року по 15 червня 2022 року була тимчасово окупованою РФ територією, та з 16 червня 2022 року по 11 листопада 2022 року територією активних бойових дій.

Судом встановлено, що єдиний спадкоємець за законом, який у встановленому законом порядку, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , позбавлена можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки неможливо встановити зміст заповітів №43 від 13 серпня 1992 року та №75 від 05 грудня 2014 року, складених від імені ОСОБА_2 , враховуючи ту обставину, що заповіти, посвідчені Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області зберігалися у архіві, який внаслідок збройної агресії РФ та подальшої окупації с.Киселівка були знищені разом з архівом, в якому вони зберігались.

Таким чином, з метою недопущення порушення спадкових прав позивача та відповідно відновлення її законних прав як спадкоємця, що відповідатиме верховенству права, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом.

Судом перевірено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка №455954326 від 10 грудня 2025 року) житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , під обтяженням, забороною чи в іпотеці не перебуває.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,13,81,263-265,268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, а саме:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :17:022:0002 площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 10.12.2025