Справа № 518/1640/17
Провадження № 6/491/24/25
УХВАЛА

02 грудня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Білоус А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ананьїв Одеської області заяву в.о. начальника Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сиротюк В.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року поштовим відправленням на адресу суду надійшла заява в.о. начальника Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сиротюк В.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Заява мотивована тим, що у Ширяївському відділі державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває на виконанні виконавче провадження № 61022943 відносно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 518/1640/17, виданого 12 вересня 2019 року Ананьївським районним судом Одеської області, про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 в розмірі 1018236,13 гривень. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником обліковується нерухоме майно, а саме: земельна частка (пай) в розмірі 5,03 га, розташована на території Макарівського старостинського округу. Було встановлено, що у даної земельної ділянки відсутній унікальний кадастровий номер, що в свою чергу унеможливлює реалізацію такого майна та набуття права власності на майно в подальшому покупцем після її реалізації. На підставі вищевикладеного просила звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: на земельну частку (пай) в розмірі 5,03 га, розташована на території Макарівського старостинського округу.

Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд на 02 грудня 2025 року (а.с.60).

Боржник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не прибули.

Заявниця ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.61).

Частиною одинадцятою статті 440 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до суду сторін та інших заінтересованих осіб не є обов`язковою. Суд може розглянути справу за їх відсутності.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, наявність відомостей про належне повідомлення державного виконавця про дату, час та місце слухання справи,суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

В пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ясіун`єне проти Литви» від 06 березня 2003 року, «Руйану проти Румунії» від 17 червня 2003 року, «Півень проти України» від 29 червня 2004 року).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Ширяївському відділі державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 61022943 відносно боржника ОСОБА_1 . При цьому із заявою (поданням) до суду звернулася в.о. начальника Відділу Сиротюк В.О.

Матеріалами справи встановлено, що постановою старшого державного виконавця Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чабанюк Р.М. від 20 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження № 61022943 (а.с.7-8).

11 червня 2020 року старшим державним виконавцем Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чабанюк Р.М. винесено постанову про арешт майна боржника (а.с.10-11).

20 липня 2020 року старшим державним виконавцем Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чабанюк Р.М. винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.13).

20 жовтня 2020 року заступником начальника відділу Ширяївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сиротюк В.О. винесено постанову про арешт майна боржника (а.с.15-16).

Постановою головного державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткачовим В. В. відкрито виконавче провадження № 6128025.

Згідно з пунктом 1 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за №1126/29256 (далі - Положення), це Положення, розроблене відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Пунктом 1 Розділу ІІІ Положення визначено, що автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби, або відразу після реєстрації системою виконавчих документів, виданих у формі електронних документів та пред`явлених в рамках інформаційної взаємодії.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Положення виконавчі документи розподіляються між державними виконавцями у довільному порядку із дотриманням черговості та з урахуванням встановленого коефіцієнта й кількості виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у державного виконавця, крім випадків, передбачених пунктами 6, 7 цього розділу.

У разі якщо у відділі відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника коштів, виконавчі документи щодо цього боржника розподіляються системою на державного виконавця, у якого перебуває відкрите виконавче провадження.

Постанови державних виконавців, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчими документами та за якими має бути відкрито виконавче провадження, розподіляються системою на державних виконавців, за якими обліковуються виконавчі провадження, у яких винесено відповідні постанови (пункт 9 Розділу ІІІ Положення).

Згідно з пунктом 10 Розділу ІІІ Положення у разі прийняття рішення про утворення виконавчої групи керівник органу державної виконавчої служби вносить до системи відомості про утворення виконавчої групи та її склад. Постанова про утворення виконавчої групи формується Системою автоматично.

Рішення про взаємозамінність державних виконавців приймає керівник органу державної виконавчої служби та вносить таку інформацію до системи (пункт 14 Розділу ІІІ Положення).

З наведеного вбачається, що вчинювати виконавчі дії в межах відповідного виконавчого провадження може лише державний виконавець, визначений автоматизованою системою виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 18 Розділу ІІІ Положення (в редакції на дату розгляду заяви) передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15, 16, абзацом другим пункту 17 цього розділу, передача виконавчого провадження у разі відводу (самовідводу) державного виконавця або наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення оформлюється письмовим дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

Передача керівником органу державної виконавчої служби виконавчого провадження у разі відводу (самовідводу) державного виконавця або наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, здійснюється шляхом внесення керівником органу державної виконавчої служби до Системи відповідної інформації після додавання сканованої копії доручення до виконавчого провадження, що передається.

Відповідно до пункту 18 Розділу ІІІ Положення (в редакції на дату відкриття виконавчого провадження № 61022943) передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15, 16, цього розділу, оформлюється дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів того, що в.о. начальника Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сиротюк В.О. мала право вчиняти виконавчі дії у вищевказаному виконавчому провадженні й, відповідно, звертатися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Вказане право належить лише виконавцю, який уповноважений на вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню, в межах якого необхідно реалізовувати нерухоме майно, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Крім того, в порушення вимог частин другої, четвертої та п`ятої статті 95 ЦПК України додані до заяви копії письмових доказів (копії матеріалів виконавчого провадження) не засвідчені належним чином.

Згідно вищезазначеної норми письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 95, 257, 440 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву в.о. начальника Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сиротюк В.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку залишити без розгляду.

Роз`яснити, що у відповідності до положень частини другої статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду згідно частини другої статті 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно статтей 353, 354 ЦПК України може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 15 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Копію цієї ухвали вручити/надіслати учасникам справи, а також приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

У відповідності до положень частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України датою постановлення ухвали є 02 грудня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Желясков

Ухвала суду набрала законної сили «_____» __________________20____ року.

Оригінал ухвали суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 518/1640/17 (провадження № 6/491/24/25) Ананьївського районного суду Одеської області