Провадження № 2/740/2762/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 грудня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пучка М.С.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У вересні 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до Приморського районного суду міста Одеси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №652695125 від 04 січня 2022 року у розмірі 14397 грн 47 коп, з яких 6300 грн заборгованість по тілу кредиту, 8097 грн 47 коп заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 04 січня 2022 року укладено договір кредитної лінії №652695125 у формі електронного документа із кредитним лімітом на суму 6300 грн, стоком на 30 днів, дата повернення кредиту 03 лютого 2022 року, сторонами погоджені умови сплати процентів у розмірі 2,10% від суми залишку кредиту за кожен день його користування. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 (із укладенням додаткових угод щодо продовження дії строку договору до 31 грудня 2024 року), який 05 серпня 2020 року уклав договір факторингу №05/0820-01 із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 08 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №08/07/25-Е з позивачем ТОВ «ФК «Ейс», відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 .. Факт передачі права вимоги за вказаним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі, підтверджується реєстром прав вимоги до договору факторингу, розрахунком заборгованості та випискою, розмір якої станом на 31 липня 2025 року становить 14397 грн 47 коп. Директор ТОВ «ФК «Ейс» Поляков О. просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 2422 грн 40 коп судового збору, 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2025 року вказану справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 .

Дана справа відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28 жовтня 2025 року отримана суддею Олійником В.П. із призначенням 29 жовтня 2025 року її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні.

Згідно з заявою від 05 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, з посиланням на те, що укладення договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» відбулося 28 листопада 2018 року, тобто на той момент договір №№652695125 від 04 січня 2022 року укладений не був.

Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу за №28/1118-01, згідно з п.2.1. якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, зазначених вказаним договором, що також погоджено даними сторонами у додаткових угодах, зокрема від 31 грудня 2023 року за №32, щодо продовження дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року.

04 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладений договір кредитної лінії №652695125, предметом якого є кредитна лінія із лімітом на суму 6300 грн, строком на 30 днів, дата повернення кредиту 03 лютого 2022 року, сторонами погоджені умови сплати процентів у розмірі 2,10% від суми залишку кредиту за кожен день його користування.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як фактором, та ТОВ «Таліон плюс», як клієнтом, укладений договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Ейс», як фактором, та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як клієнтом, укладений договір факторингу №08/07/25-Е, предметом якого є зобов`язання клієнта відступити фактору права вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Позивач просить стягнути 14397 грн 47 коп заборгованості за договором кредитної лінії №652695125 від 04 січня 2022 року з підстав набуття права вимоги по ньому відповідно до договорів факторингу від 28 листопада 2018 року, укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (з додатковими угодами), від 05 серпня 2020 року, укладеному між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», від 08 липня 2025 року, укладеному між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «Ейс», при цьому станом на час укладення договору факторингу з ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року даний кредитний договір укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 28 листопада 2018 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суперечить ст.514 ЦК України (до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто право кредитора за кредитним договором від 04 січня 2022 року до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому і до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивача ТОВ «ФК «Ейс»,- не перейшло, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача ОСОБА_1 по даному договору від 04 січня 2022 року.

Також судом враховується, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке і підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21).

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17).

Чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, однак наведене стосується майбутніх вимог лише за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Суд також відхиляє доводи позивача, що передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього, що містить інформацію про боржника, і це підтверджує факт переходу права вимоги у визначений момент (дату його підписання), оскільки зазначені позивачем реєстри укладені після виникнення кредитних правовідносин із відповідачем.

З даних підстав позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України сплачених 2422 грн 40 коп судового збору, 7000 грн витрат на правничу допомогу.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.