Справа № 331/3181/24
Провадження № 2-о/331/9/2025
У Х В А Л А

про повернення заяви

13 січня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в особі представника Плужника Максима Валерійовича , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя в порядку окремого провадженнянадійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника Плужника М.В. , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1177796 від 20.05.2024 року, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22 травня 2024 року зазначену заяву було залишено без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5) ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до статті 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно із ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Разом із тим, заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плужник М.В., зазначила у заяві, що встановлення даного факту необхідно їй для призначення пенсії по втраті годувальника її донці - ОСОБА_3 , та вказує, що Головним управлінням ПФУ у місті Києві їй було відмолено у призначення пенсії.

В той же час, в якості заінтересованої особи заявником вказано у заяві - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Отже, заявником не обґрунтовано залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та, не обґрунтовано незалучення до участі у справі в якості заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, яким було відмовлено заявникові у призначенні пенсії.

Крім того, встановлення факту батьківства може мати значення для спадкових правовідносин, у зв`язку з чим обов`язковим є залучення до справи в якості заінтересованої сторони близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або ж за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

Крім того, із змісту заяви вбачається, що з 2022 році ОСОБА_4 проходив військову службу у Збройних Силах України, та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер під час участі в бойових діях.

В той же час, оскільки ОСОБА_4 загинув саме під час виконання військового обов`язку, то до участі у справі має бути залучено в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України, адже у разі задоволення заяви у вказаного органу державної влади можуть виникнути певні права та обов`язки, пов`язані із наданням дитині відповідного статусу.

Також, Верховний Суд у постанові від 11 липня 2023 року у справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23) вказав, що висновок судово-медичної (молекулярно- генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь- який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

Висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи до заяви не надано, а в долученому до матеріалів справи звіті ДНК про встановлення спорідненості від 26.09.2023 року міститься застереження, що результати тесту місять лише інформаційний характер.

Також, в порушення норм частин 3 та 4 статті 177 ЦПК України, заявником до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно положень п.п.4) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження, встановлена ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць в розмірі, зокрема, з 01 січня - 3028 грн. 00 коп.

За правилами статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, при зверненні до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Для усунення зазначених вище недоліків, ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22 травня 2024 року вищевказану заяву було залишено без руху та надано заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня вручення заявнику копії ухвали.

Вищевказану ухвалу суду було направлено заявнику ОСОБА_1 на її поштову адресу, зазначену у заяві.

Крім того, копію ухвали суду від 22.05.2024 року було надіслано і на електронну адресу представника заявника - адвоката Плужника М.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа на вищевказану електронну адресу.

Згідно довідки про доставку електронного листа представник заявника отримав дану ухвалу суду 22 листопада 2024 року.

Відповідно до п. 2) ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, в визначений термін та на момент постанови цієї ухвали заявником так і не було виконано вимоги, які зазначені в ухвалі судді від 22 травня 2024 року.

Станом на 13 січня 2025 року за даними автоматизованої системи Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від заявника ОСОБА_1 і її представника - адвоката Плужника М.В. заяви про усунення недоліків заяви не надходили, а тому наявні підстави для повернення заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заява подана без додержання вимог передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки заяви заявником не усунуто, заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

За змістом частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, повернення заяви, відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 294, 352- 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника Плужника Максима Валерійовича , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства, визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Надіслати копію даної ухвали заявнику та її представнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун