справа № 566/1421/25
провадження № 2-др/566/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Лободзінського А.С.

за участю секретаря судового засідання Подолець Ю.В.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вишковської Валентини Іванівни про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року позов ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою залишено без розгляду.

09.12.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вишковська Валентина Іванівна через систему «Електронний суд» подала заяву про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якій просила стягнути з позивача ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь відповідача ОСОБА_1 , понесені витрати на оплату правової допомоги у розмірі 12000,00 гривень.

Вивчивши подану представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Вишковською В.І. заяву, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Так, на підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, представником долучено до заяви договір про надання правової допомоги №72/25 від 12.11.2025; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №15 від 08.12.2025 та квитанцію №15 від 08.12.2025.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги укладеного 12.11.2025 між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Вишковською В.І. розмір гонорару визначено у сумі 12000,00 гривень за правову допомогу від укладення договору і до дати проголошення рішення суду.

Тобто, вбачається, що гонорар адвоката у сумі 12000,00 гривень було визначено за правову допомогу від укладення договору і до дати проголошення рішення суду, тобто йшлося про повний судовий розгляд цивільної справ із постановленням рішення суду щодо предмета спору.

Оскільки, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» було залишено без розгляду під час підготовчого судового засідання, цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою розглянула по суті не була. А тому, визначений договором про надання правової допомоги розмір гонорару за надання послуг адвоката, які передбачалися на розгляд справи до постановлення рішення, є необгрунтованим.

Також, представником відповідача додатково подано акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №15 від 08.12.2025, який містить опис наданої правової допомоги та обрахунок загального обсягу часу, витраченого на її надання, однак вартості таких послуг не передбачає.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19.02.2022 у справі №755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі №911/3312/21 виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.

Таким чином, враховуючи що представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Вишковською В.І. у поданій нею заяві про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи та доданих до неї документах не обґрунтовано розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу адвоката, позаяк, не зазначено розрахунку конкретних грошових сум за кожну послугу, суд приходить до висновку, що у її задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.142 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вишковської Валентини Іванівни про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» про визнання відсутнім права оренди, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя А.С. Лободзінський