Справа № 288/1198/25
Провадження № 2/288/601/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області - Панчука В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі -відповідач), третя особа: Орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - третя особа) про позбавлення батьківських прав, в якому вказує, що від шлюбу з відповідачем вона має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

25 листопада 2022 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_2 ».

Фактично після припинення шлюбних відносин позивача з відповідачем, останній життям дочки не цікавиться, з нею не спілкується, не цікавиться її станом здоров`я та навчанням, фізичним та духовним розвитком, жодного разу не відвідував дитину дома чи в навчальному закладі, не бачиться та не спілкується з нею, утриманням та вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її умовами проживання.

Після припинення спільного проживання відповідач втратив інтерес до дитини. Таке відношення відповідача негативно позначається на її самоствердженні.

Фізичним здоров`ям дитини піклується лише позивач, що підтверджується декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти з нього не стягуються, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржників.

Позивач вважає, що всі перераховані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки ОСОБА_4 , що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

На підставі вищевикладеного, позивач просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, судові витрати просить покласти на позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 21 жовтня 2025 року через канцелярію суду надав заяву, в якій просить дану справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, щодо позбавлення його батьківських прав не заперечує. /а.с. 48/

Представник Органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона з рідним батьком ОСОБА_3 не спілкується, матеріально він їй не допомагає, не цікавиться її життям та здоров`ям. На даний час вона проживає з мамою та вітчимом, які піклуються про неї та забезпечують усім необхідним.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, ОСОБА_4 , всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 78. /а.с. 6/

Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2018 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. /а.с. 7-8/

Згідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 25 листопада 2022 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 25 листопада 2022 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 », про що складено відповідний актовий запис № 170. /а.с. 9/

Як вбачається з характеристики, виданої 11 липня 2025 року Попільнянським ліцеєм Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 9-В класі Попільнянського ліцею, зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця, заняття не пропускає. Чуйна, добра, товариська, має добрі організаторські здібності. ОСОБА_4 комунікабельна, мрійлива, впевнена в собі, до дорученої справи завжди підходить творчо. Протягом навчання в ліцеї в ліцеї виявляє активність у громадській та суспільно корисній діяльності. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Бере активну участь у громадському житті класу, у культмасових заходах. Мати і вітчим регулярно цікавляться навчанням і вихованням доньки та відповідально ставляться до її виховання в сім`ї. Надають допомогу класному керівнику і регулярно відвідують школу. Рідний батько ні разу не приходив і не дзвонив, навчанням і вихованням не цікавився. /а.с. 10/

Відповідно до Декларації № 0001-Т5ХА-М210, вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, пацієнт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законний представник пацієнта ОСОБА_2 , надавач ПМД КНП «Попільнянський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Попільнянської селищної ради. /а.с. 11/

Згідно до Витягу з Єдиного реєстру боржників, сформованого 14 липня 2025 року, відсутні дані щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . /а.с. 12/

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 16.10.2025 року, складеного відділом Служби у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирської області, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , члени комісії дійшли висновку, що мама створила належні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини ОСОБА_4 . /а.с. 62/

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 120 від 05.11.2025 року «Про затвердження Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 », з метою захисту та інтересів неповнолітньої дитини, запобігання бездоглядності, орган опіки та піклування селищної ради вважає за доцільне надати Висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . /а.с. 64-66/

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав з тих підстав, що він не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться життям та здоров`ям дитини та не бере участі у її вихованні та утриманні, чим свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Статтею 5 Сімейного Кодексу України (далі СК України) визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частина 2 статті 141 СК України визначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно до приписів частини другої статті 150, частини другої статті 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.

Пунктом 16 вищевказаної Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно до статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків, в даному випадку позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але він свідомо ухиляється та самоусунувся від виконання своїх обов`язків: не проживає з дитиною, не провідує дочку, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її життям та здоров`ям, не виявляє ніякого інтересу до дитини, а тому наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні просив судовий збір покласти на позивача, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює його розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; Законом України «Про охорону дитинства»; статтями 5, 7, 150, 157, 164, 165 СК України; статтями 15, 16 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник