Справа: 164/2988/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Власюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6646 га. Від імені ОСОБА_2 07 липня 1997 року Четвертнянською сільською радою був посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає. Спадщину прийняв позивач шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , від імені якої 10 липня 1997 року був посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 4,15).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 5 Четвертнянського старостинського округу № 231 від 15 травня 2024 року земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6646 га належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , одиноко. Від імені спадкодавця Четвертнянською сільською радою 10 липня 1997 року був посвідчений заповіт на ім`я онука ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає (а.с. 5).

Як убачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 663906 від 24 липня 2006 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6646 га (а.с. 14).

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22-23).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 08/02-31 від 08 серпня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,6646 га (а.с. 21).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Герасимчук О.П. № 4/01-16 від 03 січня 2025 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 4 за 2024 рік. 20 травня 2024 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,6646 га, яка розташована на території Четвертнянської сільської ради Луцького (Маневицького) району Волинської області та складається з: земельної ділянки, площею 0,091 га, кадастровий номер :03:002:0098, земельної ділянки, площею 0,4969 га, кадастровий номер :03:002:2235,земельної ділянки, площею 0,2444 га, кадастровий номер :03:001:0360, земельної ділянки, площею 0,5304 га, кадастровий номер :03:001:0177, земельної ділянки, площею 0,5463 га, кадастровий номер :03:002:0374, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА №663906, виданого 24 липня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач Колківська селищна рада, адреса: 44661, сел. Колки Луцький район Волинська область, вул. Грушевського, 42.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2025 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська