К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Київ

справа № 367/3091/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/9157/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Карабази Н.Ф., у справі за позовом комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року комунально-побутове підприємство "Теплоенергопостач"Ірпінської міської ради(далі - КПП "Теплоенергопостач") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 12 травня 2018 року між КПП "Теплоенергопостач" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з опалення № 8156 (далі - Договір). За цим Договором КПП "Теплоенергопостач" зобов`язалося надавати відповідачу, членам його сім`ї та іншим особам, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 , послуги з опалення. Відповідач у свою чергу зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених пунктами 1.1-1.4, 5.2 Договору.

З 1 грудня 2021 року із ОСОБА_1 укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, який розміщений на веб-сайті КПП "Теплоенергопостач".

Позивачем надані послуги з опалення у повному обсязі. Скарги від мешканців квартири АДРЕСА_1 не надходили.

На підтвердження надання послуг позивач зауважив, що КПП "Теплоенергопостач" є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних та соціальних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами - теплопостачання мешканців чотирьох територіальних громад Бучанського району Київської області, в тому числі Гостомельської.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання з оплати послуг теплопостачання, у результаті чого утворилася заборгованість. За період з 1 грудня 2012 року по 29 лютого 2024 року відповідачу за отримані послуги теплопостачання нараховано плату у розмірі 89 314 грн 13 коп. При цьому, залишок заборгованості станом на 1 грудня 2012 року становить 12 093 грн 21 коп. Підписавши у 2018 році договір про надання послуг з опалення, відповідач визнав наявність боргу та частково його сплатив, а саме в розмірі 14 900 грн. Частину коштів, а саме 12 093 грн 21 коп. зараховано в погашення боргу попереднього періоду. Тому станом на 1 березня 2024 року залишок боргу за надані послуги з теплопостачання становить 86 507 грн 34 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 86 507 грн 34 коп. та судовий збір в сумі 3 028 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2024 року у задоволенні позову КПП "Теплоенергопостач" відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає відповідач і заборгованість з оплати комунальних послуг за цією адресою виникла саме з його вини; коли та на підставі яких документів було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати комунальних послуг на ім`я ОСОБА_1 та не надано доказів того, хто є власником квартири. Наданий позивачем договір про надання послуг з опалення від 12 травня 2018 року не заслуговує на увагу з тих підстав, що містить суперечливі дані з наданими позивачем розрахунковими листами абонента, а саме різниця в номері особового рахунку та характеристиці об`єкту надання послуг.

Також, відмовляючи у задоволенні позову, суд наголосив на тому, що подані розрахункові листи абонента № НОМЕР_1 не містять повної інформації щодо адреси, а саме не вказано населеного пункту України, та містять суперечливу інформацію, адже мова йдеться про квартиру АДРЕСА_3 , але зазначено кількість кімнат - 0.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі КПП "Теплоенергопостач", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Скаржник вказує, що у відповідності до вимог закону КПП "Теплоенергопостач" може самостійно розробляти розрахунковий лист абонента, що не було враховано судом. Форма розрахунку жодним чином не впливає на розмір заборгованості відповідача за надані йому послуги з теплопостачання. Також окремі недоліки на розрахунковому листі, як то

відсутність населеного пункту, не свідчить про те, що послуга з теплопостачання не надавалася відповідачу, як і не дають підстав для звільнення відповідача від відповідальності за несплату послуг з теплопостачання.

Суд не надав належної оцінки тому факту, що підписавши у травні 2018 року договір про надання послуг з опалення, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання з оплати послуг теплопостачання та визнав наявність боргу, частково сплативши його у травні 2018 року в розмірі 14 900 грн.

Суд безпідставно вказав, що позивачем не надано доказів проживання відповідача у квартирі, оскільки не врахував, що згідно вимог пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", незважаючи на відсутність споживача у квартирі, до якої надаються послуги з постачання теплової енергії, це не звільняє останнього від оплати таких послуг.

Наголошує, що ОСОБА_1 є власником квартири, а тому відповідно до вимог частини 2 статті 317, частини 4 статті 319, статті 322 ЦК України, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення", що надаються КПП "Теплоенергопостач", споживач зобов`язаний сплачувати постачальникові плату за опалення у наступних розмірах: 1) на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради "Про коригування тарифів на послуги з теплопостачання для І групи споживачів (населення) в зв`язку із збільшенням цін на окремі складові тарифу: "паливо", "електроенергію", "воду", які надає КПП "Теплоенергопостач" № 202 від 23 вересня 2016 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 27 грн 08 коп.; абонентська плата протягом року - 4 грн 40 коп.; 2) на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради "Про затвердження тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП "Теплоенергопостач" № 238 від 31 жовтня 2017 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 32 грн 57 коп.; абонентська плата протягом року - 4 грн 98 коп.; 3) на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради "Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП "Теплоенергопостач" № 40 від 27 лютого 2018 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 33 грн 22 коп.; абонентська плата протягом року 5 грн 95 коп.; 4) на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради "Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП "Теплоенергопостач" № 221/5 від 13 листопада 2018 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 40 грн 32 коп.; абонентська плата протягом року - 6 грн 18 коп.; 5) на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради "Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП "Теплоенергопостач" № 28/8 від 26 лютого 2019 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 39 грн 50 коп.; абонентська плата протягом року - 8 грн 08 коп.; 6) на підставі рішення виконавчого

комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються КПП "Теплоенергопостач" на опалювальний період 2021-2022 роки" № 279 від 06 жовтня 2021 року тариф для населення на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії - 1961,38 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1668,86 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 279,11 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 13,41 грн/Гкал (без ПДВ). Двоставковий тариф на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії: умовно-змінна частина (плата за одиницю реалізованої теплової енергії) - 1151,69 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна плата за одиницю теплового навантаження протягом року) 163230,37 грн/Гкал/год (з ПДВ); 7) на підставі розпорядження Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються КПП "Теплоенергопостач" на опалювальний період 2022-2023 року" № 211 від 20 жовтня 2022 року тариф для населення на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії - 1949,44 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1656,56грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 279,24 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 13,64 грн/Гкал (без ПДВ). Тариф одноставковий на теплову енергію з ПДВ 2339,33 грн/Гкал. Двоставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення з ПДВ: умовно-змінна частина (плата за одиницю реалізованої теплової енергії) - 1151,69 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна плата за одиницю теплового навантаження протягом року) 161280,00 грн/Гкал/год (з ПДВ); 8) на підставі розпорядження Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються КПП "Теплоенергопостач" № 729 від 20 жовтня 2023 року тариф для потреб населення на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання - 2475,44 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 2097,10 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 373,85 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 4,49 грн/Гкал (без ПДВ). Тариф одноставковий на теплову енергію з ПДВ - 2970,53 грн/Гкал. Двоставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення з ПДВ: умовно-змінна частина (плата за одиницю реалізованої теплової енергії) - 1412,13 грн/Гкал (з ПДВ); - умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна плата за одиницю теплового навантаження протягом року) 243926,55 грн/Гкал/год (з ПДВ).

12 травня 2018 року між КПП "Теплоенергопостач" (постачальник послуг) та ОСОБА_1 (споживач) укладено Договір про надання послуг з опалення № 8156.

Пунктами 1.3., 1.4. Договору визначено, що постачальник послуг надає споживачу послугу з опалення квартири. Характеристика об`єкта надання послуг: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м.; кількість мешканців - 1.

В пункті 2.1. Договору визначено тарифи на послуги (з урахуванням ПДВ), зокрема плата за опалення при відсутності лічильника теплової енергії за 1 кв.м. загальної площі на місяць на момент укладення договору становить: плата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 33 грн 22 коп.; абонентська плата протягом року - 5 грн 95 коп.

З 1 листопада 2021 року із споживачем ОСОБА_1 укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання (розміщений на веб-сайті КПП "Теплоенергопостач" - виконавця послуги).

В пункті 30 Договору від 1 листопада 2021 року визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, Методики розподілу, що розраховується, виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщена на веб-сайті виконавця.

Згідно розрахункового листа абонента ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 2012 року по 2024 рік наявна заборгованість у загальному розмірі 86 507 грн 34 коп.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що саме відповідач проживає у квартирі; заборгованість з оплати комунальних послуг виникла саме з вини відповідача; коли та на підставі яких документів відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати комунальних послуг на ім`я відповідача та доказів того, хто є власником квартири.

Також, відмовляючи у задоволенні позову, суд наголосив на тому, що подані розрахункові листи абонента № НОМЕР_1 не містять повної інформації щодо адреси, а саме не вказано населеного пункту України, та містять суперечливу інформацію, адже мова йдеться про квартиру АДРЕСА_3 , але зазначено кількість кімнат - 0. А наданий позивачем договір про надання послуг з опалення містить суперечливі дані з наданими позивачем розрахунковими листами абонента, а саме різниця в номері особового рахунку та характеристиці об`єкту надання послуг.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та за неповного з'ясування обставин справи, з наступних підстав.

Положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Отже, законодавець дозволяє суб`єкту господарювання самостійно визначати облікову політику підприємства, розробляти систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій.

Крім того, у пункті 3 Розділу І Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31 січня 2020 року № 23 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2020 року за № 202/34485 (далі - Вимоги), міститься визначення, що абонентський номер споживача - номер споживача, визначений договором про надання відповідної комунальної послуги, який дає змогу ідентифікувати його виконавцю комунальної послуги або уповноваженій особі.

Згідно пункту 1 Розділу ІІ Вимог, рахунки на оплату комунальних послуг формуються виконавцями відповідних комунальних послуг або уповноваженими особами з урахуванням вимог законів України "Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення", "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" та цих Вимог.

Сукупний аналіз наведених положень закону вказує на те, що особовий рахунок споживача комунальних послуг присвоюється постачальником послуг і є унікальним ідентифікатором, за допомогою якого ідентифікують споживача для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги.

При цьому, чинне законодавство України на момент укладення між сторонами 12 травня 2018 року договору про надання послуг з опалення не містило та на даний момент не містить вимог про те, що безпосередньо номер договору про надання послуг повинен співпадати з номером особового рахунку споживача.

Як убачається з укладеного 12 травня 2018 року між сторонами Договору про надання послуг з опалення № 8156, в останньому не зазначено абонентський номер споживача (особовий рахунок).

За наведених обставин слід дійти висновку, що КПП "Теплоенергопостач", як суб`єкт господарювання, на власний розсуд може визначати абонентський номер споживача (особовий рахунок) та відповідно розробляти розрахунковий лист абонента.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вище вказаного не врахував та як наслідок дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано документів відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 та що номер договору "8156" відрізняється від номеру особового рахунку " НОМЕР_1 ", зазначеного в розрахунковому листі абонента.

Зазначення судом в оскаржуваному рішення про те, що надані позивачем розрахункові листи абонента не містять повної інформації щодо адреси (вказано лише вулицю, але не вказано населеного пункту України) та містять суперечливу інформацію щодо об`єкта надання послуг також не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки такі недоліки у розрахунковому листі не є підставою для висновків про те, що послуга з постачання теплової енергії не надавалася. При цьому, на даному розрахунковому листі зазначено ПІБ абонента - ОСОБА_1 .

У частині другій статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Іншою підставою для відмови у задоволенні позову суд зазначив, що позивачем не надано доказів проживання саме відповідача у квартирі, до якої надаються послуги, та доказів того хто є власником квартири.

Колегія суддів також не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що КПП "Теплоенергопостач" є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами - теплопостачання мешканців чотирьох територіальних громад Бучанського району Київської області, в тому числі Гостомельської.

За приписами статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Споживач зобов'язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором (пункт 11 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

В пункті 4 частини 3 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що управитель будинку має право отримувати інформацію від споживачів про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Отже, за приписами статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач не звільняється від сплати вартості комунальної послуги - постачання теплової енергії, до якої відноситься централізоване опалення, незважаючи на те чи проживає він у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна).

Таким чином, факт проживання чи не проживання відповідача у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) не звільняє його від оплати наданих комунальних послуг.

У частині першій статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах і відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що між КПП "Теплоенергопостач" та ОСОБА_1 укладено договір про надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг опалення, відсутність доказів хто є власником квартири не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтею 1 вказаного Закону України "Про житлово-комунальні послуги" врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами та інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об'єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Відповідно до пункту 8 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до пункту 21 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: зокрема, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

У пункті 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За змістом частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Установлено, що 12 травня 2018 року між сторонами укладено договір про надання послуг з опалення.

Споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором (пункти 1.1.-1.4., 5.2. Договору).

У подальшому, а саме з 1 листопада 2021 року було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання та розміщений на сайті позивача. Даним договором, окрім іншого, також визначено, що споживач зобов'язаний здійснювати плату за послугу з опалення та за абонентське обслуговування.

Таким чином, саме на відповідача ОСОБА_1 , з яким укладено договір про надання послуг з опалення до квартири АДРЕСА_1 , покладено обов'язок з оплати відповідної комунальної послуги.

Поряд з цим, указаний обов'язок виникає у разі отримання споживачем певних послуг. Відтак, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у даній справі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов'язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13-ц).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження надання відповідачу послуги з централізованого опалення позивач надав суду договір про надання послуг з опалення, а також детальний розрахунок заборгованості (розрахунковий лист абонента) з посиланням на розрахункові періоди та застосовані тарифи.

Згідно розрахункового листа абонента, наданого позивачем, ОСОБА_1 , як споживач послуг у квартирі АДРЕСА_1 належним чином не виконував своїх обов'язків з оплати отриманих послуг централізованого опалення, внаслідок чого станом на 1 березня 2024 виникла заборгованість в розмірі 86 507 грн 34 коп., а саме за період з 1 грудня 2012 року по 29 лютого 2024 року.

Надані позивачем докази відповідають критеріям належності, допустимості та стосуються предмету доказування у даній справі.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивачем не надавалися послуги з опалення або надавалися неналежної якості.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг за період з 12 травня 2018 року (день укладення договору) по 1 березня 2024 року, що згідно розрахунку позивача становить 66 859 грн 73 коп.

При цьому суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за період з 1 грудня 2012 року до 11 травня 2018 року.

За приписами статті 322 ЦК України, частини 3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг несуть власники житлового (іншого об`єкта нерухомості), а також дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що у період з 1 грудня 2012 року до 11 травня 2018 року ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 , як і не містять доказів його реєстрації в цей період.

Також матеріали справи не містять доказів, що у період з 1 грудня 2012 року до 11 травня 2018 року між сторонами було укладено договір на надання послуг з опалення.

З наведеного слідує, що позивач не довів належними, достатніми, допустимим та достовірними доказами надання ОСОБА_1 послуг з опалення у період з 1 грудня 2012 року до 11 травня 2018 року, а відтак і наявності у нього обов'язку оплати таких послуг.

Доводи скаржника про те, що відповідач визнав наявність боргу та частково його сплатив у травні 2018 року в розмірі 14 900 грн не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки матеріали справи не містять належних доказів вчинення відповідачем таких дій, як то платіжне доручення, квитанція, чек тощо.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 1 грудня 2012 року до 11 травня 2018 року належить відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.

За змістом пункту 2 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, щовідмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до частин 1, 13 статі 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як убачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн, відтак розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 4 542 грн (3028х150%). Тобто разом сума сплаченого позивачем судового збору становить 7 570 грн (3028+4542).

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткове стягнення заборгованості в розмірі 66 859 грн 73 коп. (ціна позову 86 507 грн 34 коп.), то сума задоволених позовних вимог у відсотковому співвідношенні становить 77,29%.

Відтак, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5 850 грн 85 коп. (6 570х77,29%:100), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради задовольнити частково.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради (Код ; місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Ярославська, 11) заборгованість в розмірі 66 859 грн 73 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради (Код ; місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Ярославська, 11) судовий збір в розмірі 5 850 грн 85 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: