Справа № 2-н-1357/10
Провадження № 2-с/522/642/25
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2010 року у справі 2-н-1357/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 91 389,75 грн та судові витрати в сумі 486,95 грн.

30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пілюк Р. В., через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про скасування вищевказаного судового наказу, посилаючись на те, що до цього часу йому нічого не було відомо про наявність такого судового наказу, жодних повісток та його копії він не отримував. Вважає, що заяву про видачу судового наказу розглянуто судом з порушенням правил підсудності, оскільки з 2007 року він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того зазначає, що кредит у ПАТ «УкрСиббанк» він отримав на придбання автомобіля, який був застрахований та який у подальшому було викрадено, про що заведено кримінальне провадження. Документи про це були передані до банку та жодних претензій від останнього до нього не надходило. Він не міг знати про існування судового наказу ще й тому, що жодних арештів на його рахунки чи майно не накладалось. Зазначає, що досі судовий наказ він не отримав, а його представник зміг отримати лише його копію 24.10.2025, яка була долучена до позовної заяви, що надійшла до Любашівського районного суду Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Інститут процесуальних строків спрямований на впорядкування цивільного процесу, забезпечення своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ, а метою обмеження процесуальних прав строками є впорядкування і прискорення провадження, а також перешкоджання затягуванню вирішення справи.

При цьому, варто зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми ЦПК України, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті п.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі Melnik v. Ukraine Європейський Суд з прав людини зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

В іншій справі, Ponomaryov v. Ukraine, Європейський Суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Європейський Суд з прав людини звертав особливу увагу, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

У справі Ustimenko v. Ukraine, Європейський Суд вказав, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за статтею 6 Конвенції.

Так, судом встановлено, що із заявою про скасування судового наказу від 01.06.2010 у справі № 2-н-1357/10 заявник звернувся до суду, який видав судовий наказ, більш ніж через 15 років після його видачі.

Звертаючись до суду із указаною заявою ОСОБА_1 зазначає, що про існування судового наказу йому не було відомо, а його представник зміг отримати копію судового наказу, який було додано до позовної заяви, яка надійшла до Любашівського районного суду Одеської області, лише 24.10.2025.

Відповідно до ст. 104 ЦПК України (у редакції, що діяла на час видачі оспорюваного судового наказу), передбачалося, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, оспорюваний судовий наказ від 01.06.2010 разом з копією заяви стягувача та доданими до неї документами у той же день був надісланий судом боржнику задресою: АДРЕСА_1 (а. с. 39).

При цьому указана адреса збігається з адресою, яка зазначена самим боржник у поданій заяві про скасування вказаного судового наказу.

Аналізуючи обставини даної справи судом також ураховується, що на стадії виконання указаного судового наказу судом неодноразово здійснювався розгляд заяв, зокрема про заміну сторони у судовому наказі, поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дубліката судового наказу, про що ОСОБА_1 повідомлявся за адресою реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_1 .

Так, у 2019 році ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулася до суду із заявою про заміну сторони в оспорюваному судовому наказі, поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дубліката судового наказу.

Копію ухвали суду від 09.12.2019 про прийняття до провадження заяви ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у судовому наказі, поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дубліката судового наказу у цивільній справі № 2-н/1357/10 за заявою про видачу судового наказу ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору та судову повістку було надіслано судом за адресою реєстрації місця проживання боржника: АДРЕСА_1 та отримано ним 21.12.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням (а.с. 91).

Отже, ураховуючи отримання у 2019 році особисто боржником копії судового рішення з процесуальних питань на стадії виконання оспорюваного судового наказу, останній повинен був дізнатися про його наявність та про, на його думку, порушення своїх прав указаним судовим наказом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2010 у справі № 2н-1357/10 з ПАТ «УкраСиббанк» на ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку». В решті заяви відмовлено.

У подальшому ухвалою Приморського районного суд м. Одеси від 11.09.2020 у задоволенні заяви ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» про поновлення пропущеного строку пред`явлення судового наказу до виконання, видачу дубліката судового наказу у цивільній справі № 2-н/1357/10 за заявою про видачу судового наказу ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суд м. Одеси від 11.02.2021 заяву ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» задоволено, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.02.2021, поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання судового наказу № 2-н-1357/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 01.06.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 91 389, 75 грн та судових витрат в сумі 486, 95 грн. Видано дублікат судового наказу № 2-н-1357/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 01.06 .2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 91 389, 75 грн та судових витрат в сумі 486, 95 грн.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини вказував на поняття давності, яке забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (див. справа «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», п. 570).

За наведених обставин, враховуючи тривалість строку, що минув з моменту видачі оспорюваного боржником судового наказу від 01 червня 2010 року у справі № 2-н-1357/10, який становить більше 15 років, наявність у матеріалах справи доказів того, що боржник повинен був знати про наявність судового наказу, а також відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду із відповідною заявою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення боржнику строку для подання заяви про скасування судового наказу, оскільки останнє становитиме невиправдане втручання у принцип res judicata та неминуче призведе до порушення прав стягувача, який має легітимні очікування щодо набуття судовим наказом від 01 червня 2010 року статусу остаточного судового рішення, у зв`язку з чим у стягувача виникло беззаперечне «право на майно» у розумінні статті 1 Протоколу Першого до Європейської конвенції з прав людини.

За вказаних обставин, подана заява підлягає поверненню боржнику.

Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором - повернути особі, які її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА