Справа № 450/5015/24 Провадження № 2/450/657/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Баюш Л.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Пустомитівський відділ держаної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування шкоди,-

встановив

Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено. Поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 згідно з варіантом № 1 розподілу житлового будинку та варіантом № 2 розподілу земельної ділянки, господарських будівель і споруд відповідно до висновку експерта №013/19 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №450/657/19, складеним 06 травня 2019 року. Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 р. по справі №450/2568/23 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено, усунуто перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_3 наступним чином: - вселити ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 . - зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 . Також цим рішенням стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в рівних частках на користь ОСОБА_3 завдану шкоду в результаті вчинення перешкод йому в користуванні майном - будинковолодінням АДРЕСА_1 в розмірі 61500,00 гривень. Рішення суду набрало законної сили, в апеляційному порядку переглядалося, але не було скасоване. Так даним рішенням суду встановлено, що «позивач ОСОБА_3 довів належними та допустимими доказами вчинення йому з боку відповідачів перешкод у користуванні належним йому майном. Також він довів, що у зв`язку з цим орендував житло та сплачував грошові кошти відповідно до умов укладених договорів.

Подальші збитки щодо оренди помешкання починаючи з жовтня 2023 р. в даний позов включені не були. Станом на момент подання позову відповідачами перешкоди в користуванні майном не усунуті, а саме ОСОБА_3 доступу до його помешкання не надано, примірник ключів не переданий. Відповідачі і надалі займають його частину будинку та не звільнили її відповідно до розподілу будинковолодіння. На виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 р, по справі №450/2568/23 відкрито виконавчі провадженні Пустомитівським ВДВС. Крім цього, 23.09.2024 р. позивачем було написано заяви кожному з відповідачів наступного змісту: «03.06.2024 р. набрало чинності рішення Пустомитівського районного суду Львівської області про зобов`язання Вас не чинити перешкоди у здійсненні мого права власності, передати примірник ключів та вселити мене у моє помешкання. Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року мені виділено частину будинку АДРЕСА_1 з визначенням конкретних приміщень, які мені належать. Дане рішення суду теж набрало законної сили. У зв`язку з цим, надаю Вам можливість добровільно виконати рішення суду, передати мені примірник ключів, усунути перешкоди в користуванні моїм майном, звільнити належні мені приміщення. Після спливу двох тижнів з моменту отримання цього листа мною буде встановлено перегородку між приміщеннями, які належать мені на праві власності та приміщеннями ОСОБА_4 . Прошу Вас добровільно підготуватись до виконання таких робіт та не чинити перешкод в їх проведенні. У випадку відсутності Вашої відповіді чи не виконання законних вимог власника, мною буде подано позов до суду про усунення перешкод в користуванні майном та стягненні з Вас додаткових витрат.» Заяви були направлені 25.09.2024 р., та отримані відповідачами. Жодної реакції від них позивачу не поступило, рішення суду у добровільному порядку ними не виконано, триває примусове виконання виконавчою службою. Станом на момент подання позову відповідачі жодним чином перешкоди у користуванні майном позивачу не усунули. Також такі перешкоди тривали протягом всього часу і до винесення рішення суду, що і ним підтверджено. Отже за період з жовтня 2023 р. по вересень 2024 року позивач також змушений був понести збитки пов`язані з орендою житла в загальному розмірі 360000,00 гривень (по 30000.00 грн щомісяця), що підтверджується договором суборенди від 01.09.2023 р. №01/09, квитанціями про оплати по такому договору. Неправомірність вчинення з боку відповідачів перешкод позивачу у користуванні майном, в тому числі частиною будинку, встановлена судом. На підставі викладеного просив позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідачів судові витрати.

Представником відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 подано відзив на позовну заяву, в якому проти вимог позовної заяви заперечила, вказала, що відповідач ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, виходячи із наступного. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2568/23 від 09.01.2024 щодо його вселення в будинок АДРЕСА_1 та надання ключів від будинку, яке набрало законної сили 03.06.2024. Позивач заявляє, що Відповідачі добровільно рішення суду не виконували у зв`язку із чим Пустомитівським ВДВС було відкрито виконавчі провадження. Однак зазначене Позивачем не відповідає обставинам справи, адже саме Позивач не давав відповідачам, в тому числі відповідачеві 3, можливості передати йому ключі, не з`являється за адресою вселення жодного разу, чим фактично навмисно створював перешкоди в добровільному виконанні рішення суду. відповідачі 2 та 3 є пенсіонерами, що підтверджується пенсійними посвідченнями, перебувають майже весь час вдома, не працюють та отримують пенсію в розмірі 4416,27 грн та 2980,00 грн відповідно. Тим не менше, позивач, знаючи про це (перебування Відповідачів 2 та 3 вдома), замість того, щоб з`явитися до будинку АДРЕСА_1 , отримати ключі та вселитися, відразу звернувся до виконавчої служби. Позивач із виконавчим листом звернувся 03.10.2024, вказане виконавче провадження було відкрито 07.10.2024, а вже 31.10.2024 було виконано, про що державним виконавцем Хурдепою С.Ю. складено відповідний акт. Таким чином, примусове виконання рішення суду, ініційоване позивачем тривало менше одного місяця. Проте з 03.06.2024 (дати набрання законної сили рішенням суду) та до 23.09.2024 Позивач до будинку АДРЕСА_1 жодного разу не з`являвся, вселитися не намагався. В свою чергу 22.10.2024 Відповідачами 2 та 3 у відповідь на лист Позивача від 23.09.2024 було надіслано Позивачеві листи про те, що перешкод у доступі до належної позивачеві частини будинку вони не створюють, роз`яснено можливість отримання дубліката від ключів до будинку, оскільки примірник ключів від будинку у позивача залишився з часу його проживання, як члена сім`ї.

Що стосується дій відповідача 1, то вона з сином проживає в Італії, востаннє відвідувала Україну у січні 2023 року, а саме 17.01.2023 року виїхала за кордон, тому перешкод позивачеві у користуванні будинком фізично не могла чинити.

Позивач заявляє до стягнення вимоги за збитками у зв`язку із орендою іншого житла за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 у розмірі 360000 грн. Проте вищевказане рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2568/23 від 09.01.2024 набрало законної сили лише 03.06.2024 після перегляду його в апеляції. Зважаючи на дату набрання законної сили рішенням суду 03.06.2024, то протягом періоду з жовтня 2023 року по травень 2024 року у відповідачів було відсутнє зобов`язання із вселення позивача, тому відповідачі у цей період не могли завдати шкоди позивачеві. Відповідно за період з жовтня 2023 року по травень 2024 року будь-які витрати позивача на житло не можуть вважатися збитками, завданими діями чи бездіяльністю відповідачів.

Як на підставу обґрунтування розміру вимог по стягненню збитків позивач посилається на договір суборенди №01/09 від 01.09.2023. Позивач заявляє, що у зв`язку із тим, що не міг користуватися будинком АДРЕСА_1 , змушений був орендувати інше житло. Об`єкт оренди належить орендарю ОСОБА_8 на підставі договору оренди №31/08 від 31.08.2023, укладеного із власником ОСОБА_9 .. Однак як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме щодо об`єкта нерухомого майна №408674861 житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 є двоповерховим та має площу 256,3 кв.м та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у рівних частках по 1/2. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові КЦС ВС від 12.12.20218 у справі №442/7505/14-ц: «аналіз статті 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не тотожне розпорядження частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна».

Вважає, що позивач суборендував не 1/2 частину будинку, а 1/2 частку у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна, який складається з власне будинку, сараю, гаража та теплиці, тобто не житло, а частку у праві спільної власності, яка за своєю суттю не є житлом. Таким чином, ОСОБА_9 не є власником будинку АДРЕСА_2 , а тому не могла передати частину будинку ОСОБА_8 , який відповідно не міг передати в суборенду позивачеві. Відповідно заявлені позивачем витрати у розмірі 360000 грн не пов`язані із піднаймом житла. Просила відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 подано відповідь на відзив в якому зазначив, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 р. по справі №450/2568/23 встановлено наступне: "Як вбачається з відеозапису, оглянутого судом, позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Блонський М.А. приїхали до будинку по АДРЕСА_1 та намагалися потрапити на прибудинкову територію, однак відповідачка ОСОБА_6 не допускає їх до будинку та на територію, зазначаючи, що прохід для позивача ОСОБА_3 закритий. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 вказувала, що замки від брами та дверей до будинку вони не змінювали, однак жодних доказів даного твердження не надала. Відеозапис же свідчить про те, що вона вчиняла перешкоди позивачу у користуванні належною йому частиною будинку та земельної ділянки". Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача повідомляв відповідачів про намір позивача виконувати будівельні роботи щодо відокремлення своїх приміщень в окремий об`єкт та загородження земельної ділянки згідно рішення суду та не чинити перешкод, однак жодної відповіді не отримав. Відповідачами не надано доказів повідомлення позивача про погодження порядку виконання таких робіт та надання доступу до належного йому майна." "Таким чином, судом встановено, що відповідачі вчиняли позивачу перешкоди у здійснення права власності належною йому частиною будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ". Судом вирішено - "зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 ". Отже обов`язок передати ключі ОСОБА_3 покладений рішенням суду на відповідачів, і позивач не зобов`язаний до них ходити та просити надати йому ключі. Такий обов`язок повинні виконати відповідачі.

ОСОБА_3 просив відповідачів підготуватися до проведення будівельних робіт з встановлення перегородки яка розділяє дві частини будинку - його та ОСОБА_4 , проте відповідачі на цю вимогу теж не надали відповіді, і під час виконання рішення суду 31.10.2024 р. не лише займають всі приміщення ОСОБА_3 , а і категорично зазначили, що перегородки не дадуть збудувати. Доводи відповідача ОСОБА_6 про те що ОСОБА_4 перебуває закордоном не підтверджено жодним належним доказом.

Вимоги про стягненння збитків заявлені позивачем за період, який не був врахований Пустомитівським районним судом Львівської області від 09.01.2024. Так рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 р. стягнуто витрати за оренду житла за період з липня 2023 р. по жовтень 2023 р. Витрати на оренду з листопада 2023 р. по жовтень 2024 року заявлені в цій справі. Позивач змушений був орендувати інше житло саме у зв`язку з вчиненням йому перешкод в доступі до його помешкання відповідачами. Це підтверджено рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 р. Дане рішення в цій справі є доказом вчинення таких перешкод, а не початковою датою для заявлення завданих збитків..

Позивачем на підтвердження завданих збитків надано договір оренди 1/2 частини будинку, акт приймання-передачі майна в оренду, а також квитанції про щомісячну оплату за таку оренду. Тобто позивач належним чином довів понесення збитків. Договір укладений ним з ФОП ОСОБА_8 в судовому порядку недійсним не визнаний, не має підстав вважати його нікчемним, а тому такі договірні зобов`язання є дійсними. Відповідачі не надали доказів того, що позивач має інше житло яким б міг користуватися. Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Отже і ці доводи відзиву не спростовують підстав позову. Тому вважає позов підставним та просив такий задоволити.

Представником відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що судячи із наданого скрін-шоту властивостей файлу «IMG-5369» його було створено 4 жовтня 2023 року о 15:12:00, а змінено 14 липня 2023 року о 19:23:02, що не є можливо, адже створення передує зміненню, що тягне неналежність та недопустимість даного доказу.

Звертає увагу на те, що рішення у справі №450/2568/23 прийнято 09.01.2024, а набрало законної сили лише 03.06.2024. Тому відеозапис у 2023 році не може свідчити про невиконання рішення суду, яке було прийнято пізніше у 2024 році. Аналогічно цитування обставин встановленим рішенням суду не може свідчити про невиконання цього рішення, адже обставини, які встановлені рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2568/23 виникли до моменту прийняття цього рішення та набрання ним законної сили, а не після, як намагається їх використати представник Позивача.

Представником позивача було подано до суду скарги на дії та бездіяльність органу примусовому виконання щодо закінчення виконавчих проваджень АСВП №76201253 щодо боржника відповідача 2 та АСВП №7201452 щодо боржника відповідача 3 в межах виконавчого листа №450/2568/23 про вселення позивача до будинку АДРЕСА_1 . За результатами розгляду цих скарг ухвалами Пустомитівського районного суду у справі №450/2568/23 від 17.12.2024 та від 19.12.2024 судом у задоволенні скарг представника позивача на рішення та дії державного виконавця було відмовлено.

Зазначає, що відсутність зі сторони позивача бажання вселитися, отримати ключі аж до направлення листа 23.09.2024 (понад 3 місяці після набрання чинної сили рішенням суду), безпідставне оскарження позивачем постанов про закінчення виконавчих проваджень, після того як рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2568/23 від 09.01.2024 було повністю виконане, свідчить про відсутність у позивача проблем із наявністю іншого місця проживання, а також про намір штучно створити та підтримувати умови невиконання рішення Суду з метою подальшого звернення із стягненням грошових коштів з відповідачів.

Оскільки житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у рівних частках по 1/2, то ОСОБА_9 не могла передати в оренду ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 не міг передати в суборенду позивачеві половину будинку, а міг передати лише частку у праві спільної часткової власності незалежно від того, що написано в акті приймання передачі. Жодна особа не може передати в оренду те, чого у неї немає.

Представником третьої особи Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано додаткові пояснення у справі, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження: АСВП №76201452, № 76201030, №76201253 з примусового виконання виконавчого листа №450/2568/23 виданого 12.09.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про: вселення ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 ; АСВП №76202410, №76201874, №76202124 з примусового виконання №450/2568/23 виданого 12.09.2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області про: зобов`язання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 .

31.10.2024 року державним виконавцем за адресою вказаної у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 примірник ключів від вхідних дверей та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 , а також встановлено, що ОСОБА_3 не чиняться перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 , про що було складено відповідні акти державного виконавця. 31.10.2024 проводилась перевірка виконання рішення боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. Враховуючи той факт, що боржники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали постанови про відкриття виконавчих проваджень 25.10.2024, а відправлення скеровано боржнику ОСОБА_4 повернулось до Відділу 29.10.2024 перевірка виконання рішення суду відбулась саме 31.10.2024 року. 31.10.2024 на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень. Частиною 6 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовує питання перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, після закінчення виконавчого провадження, а саме: стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. З моменту складання акту державного виконавця від 31.10.2024 по 30.07.2025 ні стягувач ОСОБА_3 , ні представник стягувача ОСОБА_1 з заявою про те, що стягувачу чиняться перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 , а також про відновлення виконавчих проваджень до Відділу не звертався.

Вважаючи неправомірними дії державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хурдепи С.Ю. по винесенню ним постанов від 31 жовтня 2024 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчих провадженнях № 76201030, 76201253, 76201452 по виконанню рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року, представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду зі скаргами на згадані постанови. За результатами розгляду цих скарг у двох інстанціях, представнику ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні його скарг (Постанова Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року (справа № 450/2568/23). Виходячи з вищезазначеного, враховуючи аргументи та докази, які були долучені в ході розгляду даної справи обома сторонами, вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_3 такими, що не підлягають до задоволення судом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 позовні вимоги заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_11 проти позову заперечив, вказав, що позов про усунення перешкод у користуванні об`єктом нерухомості поданий позивачем у травні 2023р., жодних нових доказів, які б підтверджували, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні будинком стороною позивача не представлено. Вказує, що на момент прийняття рішення судом у справі про усунення перешкод також відповідачами не чинились будь-які перешкоди у користуванні будинком. Щодо долучених відеозаписів то перший відеозапис створений 04.10.2023, а 14.07.2023р. змінений, що ставить під сумнів такий доказ. Також другий відеозапис не відповідає критеріям, у такому відсутні дата і час створення, тому вважає такий доказ недостовірним та недопустимим. Вважає, що позивачем не доведено підставність позовних вимог, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та місце проведення такого.

Представник третьої особи Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, покази свідка, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.10.2020 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи Органу опіки та піклування Пустомитівської РДА Львівської області про виділ частки у праві спільної часткової власності; поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; виділено в натурі ОСОБА_3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; та земельної ділянки за цією ж адресою. Судове рішення за результатами розгляду апеляційної інстанції набрало законної сили 16.02.2023.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення. Вирішено усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_3 , вселити ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 ;,та воріт до земельної ділянки будинковолодіння будинку АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках на користь ОСОБА_3 завдану шкоду в результаті вчинення перешкод йому у користуванні майном частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 ,в розмірі 61500 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 р апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Жидачек Т.М. було залишено без задоволення. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2024 року було залишено без змін.

Позивач скерував на адресу відповідачів лист від 23.09.2024 в якому зазначив: що 03.06.2024 р. набрало чинності рішення Пустомитівського районного суду Львівської області про зобов`язання Вас не чинити перешкоди у здійсненні мого права власності, передати примірник ключів та вселити мене у моє помешкання. Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року мені виділено частину будинку АДРЕСА_1 з визначенням конкретних приміщень, які мені належать. Дане рішення суду теж набрало законної сили. У зв`язку з цим, надаю Вам можливість добровільно виконати рішення суду, передати мені примірник ключів, усунути перешкоди в користуванні моїм майном, звільнити належні мені приміщення. Після спливу двох тижнів з моменту отримання цього листа мною буде встановлено перегородку між приміщеннями, які належать мені на праві власності та приміщеннями ОСОБА_4 . Прошу Вас добровільно підготуватись до виконання таких робіт та не чинити перешкод в їх проведенні. У випадку відсутності ОСОБА_12 відповіді чи не виконання законних вимог власника, мною буде подано позов до суду про усунення перешкод в користуванні майном та стягненні з Вас додаткових витрат.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали вищезазначені листи 10.10.2024р., а також повідомили про надходження такого відповідача ОСОБА_4 22.10.2024 відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скерували лист позивачу ОСОБА_3 , в якому зазначили: ми жодним чином не створюємо перешкод у доступі до належної Вам частини будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Постанова Львівського апеляційного суду у справі №450/2568/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності, та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2568/23 набрали законної сили 03.06.2024 року. 3 того часу минуло 4 місяці, протягом яких Ви не намагались потрапити до будинку та не звертались до нас для отримання до нього доступу, що підтверджує те, що ми не чинили Вам перешкод у доступі до будинку. Щодо ОСОБА_12 вимоги передати ключі від будинку, нам відомо, що після переїзду у Вас залишився примірник ключів, яким Ви можете скористатися для доступу до будинку. Якщо ж примірник ключів Вами втрачений, щодня з 16:00 за адресою АДРЕСА_1 , Ви можете забрати примірник ключів від будинку, для виготовлення дублікату. Наголошуємо, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 , перешкод доступі Вам до будинку не вчиняють. Окрім того, ОСОБА_4 , якій належить право власності на частину будинку за адресою АДРЕСА_1 , протягом більш ніж 2 років разом з сином проживає закордоном, тому жодним чином не може перешкодити у здійсненні Вашого права власності.

Відповідач ОСОБА_4 скерувала 22.10.2024 лист позивачу ОСОБА_3 , в якому зазначила: мені відомо, що 10 жовтня 2024 року, мої батьки отримала заяву ОСОБА_3 від 24 вересня 2024 року. З приводу даної заяви повідомляю, що у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, а саме у лютому 2022 року, я з сином виїхала закордон, що підтверджується копією мого закордонного паспорту. На даний час, протягом майже 3 років, ми з сином постійно проживаємо в Італії, у місті Мілан, де я знайшла роботу. У зв`язку з цим, я фізично не маю змоги чинити перешкоди у здійсненні Вашого права власності та доступу до частини будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку наразі проживають мої батьки, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та наша з Вами донька. Проте, наскільки мені відомо, вони жодним чином не перешкоджають Вам у доступі до Вашої частини будинку. Крім того, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2568/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення, набрало законної сили 03.06.2024 року. З моменту набрання рішенням законної сили, більш ніж 4 місяці, Ви не зверталися до мене чи моїх батьків для отримання доступу до будинку, що підтверджує факт того, що перешкод у доступі до будинку Вам не чинять. Окрім того, після Вашого переїзду, у Вас залишався примірник ключів від будинку, яким Ви при потребі можете скористатися для доступу до будинку. Також долучила до листа копію закордонного паспорта.

Між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено договір суборенди №01/09 від 01.09.2023 р. Згідно п.1.1 договору в порядку та на умовах визначених цим договором, орендар зобов`язується передати суборендареві у строкове платне користування, а суборендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування житлове приміщення, що визначене у цьому договорі, та зобов`язується оплачувати орендареві орендну плату. Відомості про об`єкт оренди: 1/ 2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить орендарю на підставі договору оренди № 31/08 від 31.08.2023 укладеного з власником майна ОСОБА_9 . Згідно п. 5.1 договору суборенди розмір місячної орендної плати складає 30 000,00грн.

Згідно акту приймання-передачі майна від 01.09.2023р ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на виконання умов договору від 31.08.2023 № 31/08 орендар передав, а суборендар прийняв об`єкт оренди 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею будинку 256,3кв.м.

ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_3 уклали 31.08.2024 додаткову угоду №1 до договору суборенди №01/09, в п.1 якого зазначено: сторони вирішили продовжити дію договору суборенди №01/09 з 01.09.2024 р. по 31.08.2025.

В матеріалах справи наявні квитанції про оплату коштів за вказаним вище договором суборенди житла, які підтверджують оплату позивачем 01.11.2023 30000,00грн; 01.12.2023 30 000,00грн; 02.01.2024 30000,00грн.; 01.02.2024 30000,00грн.; 04.03.2024 суми в розмірі 30 000,00грн.; 01.04.2024 30000,00грн.; 02.05.2024 30 000,00грн., 03.06.2024 5 000,00грн.; 03.06.2024 5 000,00грн.; 03.06.2024 5 000,00грн.; 03.06.2024 5 000,00грн.; 03.06.2024 5 000,00грн.; 03.06.2024 5 000,00грн.; 01.07.2024- 30 000,00грн.; 02.09.2024 30 000,00грн., 02.10.2024 30000,00грн.; 02.08.2024 30000,00грн.; яку останній просить стягнути з відповідачів.

07.10.2024 Головним державним виконавцем Хурдепа С.Ю., Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавчі провадження на виконання виконавчого листа від 12.09.2024 №450/2568/23:

№ 76201874 щодо зобов`язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 ;

№ 76201030 щодо вселення ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_4 ;

№ 76201253 щодо вселення ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_5 ;

№ 76202124 щодо зобов`язання ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 ;

№ 76202410 щодо зобов`язання ОСОБА_6 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 ;

№ 76201452 щодо вселення ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_6 .

В постанові Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року (справа № 450/2568/23) встановлено наступні обставини.

31.10.2024 року державним виконавцем за адресою вказаної у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 примірник ключів від вхідних дверей та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 , а також встановлено, що ОСОБА_3 не чиняться перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 , про що було складено відповідні акти державного виконавця.

Згідно акту державного виконавця Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУ МЮ Хурдепи С.Ю. від 31.10.2024 в АСВП №76201452 при примусовому виконанні рішення суду (виконавчий лист №450/2568/23) про вселення ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 , стягувачу було передано примірник ключів від вхідних дверей та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 , встановлено, що перешкоди в користуванні будинком не чиняться, рішення суду виконано в повному обсязі.

Згідно акту державного виконавця Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУ МЮ Хурдепи С.Ю. від 31.10.2024 в АСВП №76201253 при примусовому виконанні рішення суду (виконавчий лист №450/2568/23) про вселення ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 , стягувачу було передано примірник ключів від вхідних дверей та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 , встановлено, що перешкоди в користуванні будинком не чиняться, рішення суду виконано в повному обсязі.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 жовтня 2024 року вбачається, що виконавче провадження № 76201030 закінчено, оскільки ОСОБА_3 вселено до житлового будинку АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_6 надала стягувачу примірник ключів від вхідних дверей та воріт, а також встановлено, що ОСОБА_3 не чиняться перешкоди у користуванні вищезгаданим будинком, про що складено відповідний акт державного виконавця.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 жовтня 2024 року вбачається, що виконавче провадження № 76201253 закінчено, оскільки ОСОБА_3 вселено до житлового будинку АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_6 надала стягувачу примірник ключів від вхідних дверей та воріт, а також встановлено, що ОСОБА_3 не чиняться перешкоди у користуванні вищезгаданим будинком, про що складено відповідний акт державного виконавця.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 жовтня 2024 року вбачається, що виконавче провадження № 76201452 закінчено, оскільки ОСОБА_3 вселено до житлового будинку АДРЕСА_1 , боржник ОСОБА_6 надала стягувачу примірник ключів від вхідних дверей та воріт, а також встановлено, що ОСОБА_3 не чиняться перешкоди у користуванні вищезгаданим будинком, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Актами державного виконавця Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУ МЮ Хурдепи С.Ю. від 31.10.2024 в АСВП №76201030, №76201253, № 76201452 при примусовому виконанні рішення суду (виконавчий лист №450/2568/23) підтверджується, що ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 примірник ключів від вхідних дверей та воріт до земельної ділянки будиковолодіння АДРЕСА_1 , що безспірно свідчить про виконання рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , та воріт до земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Вважаючи неправомірними дії державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хурдепи С.Ю. по винесенню ним постанов від 31 жовтня 2024 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчих провадженнях № 76201030, 76201253, 76201452 по виконанню рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року, представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду зі скаргами на згадані постанови. За результатами розгляду цих скарг ухвалою Пустомитівсього районного суду Львівської області від 17.12.2024р., ухвалою Пустомитівсього районного суду Львівської області від 19.12.2024р та Постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року (справа № 450/2568/23) представнику ОСОБА_3 ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні його скарг.

У постанові Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року вказано, що твердження апелянта про те, що ОСОБА_3 не має можливості користуватися належними приміщеннями у житловому будинку, які згідно розподілу належать йому на праві власності, оскільки такі зайняті боржниками, їхніми речами, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами. Львівський апеляційний суд у своїй Постанові зазначає: Судом встановлено, що ОСОБА_3 зайшовши в житловий будинок, в присутності свого представника ОСОБА_1 , державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хурдепи С.Ю., головного державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гураль Л.П., вийшов з житлового будинку і в житловий будинок не повертався, тобто, не залишився у ньому проживати з власної волі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказала, що являється донькою позивача ОСОБА_3 , з яким у неї нейтральні стосунки, та відповідача ОСОБА_4 , внучкою відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з якими у неї хороші стосунки. Свідку відомо, що в даній справі батько хоче відшкодування, та чомусь вважає, що свідок, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перешкоджають йому користуватись будинком. Свідок говорила з ним про це, вказувала щоб він приходив і жив, в нього є примірник ключів, але він не приходив аж до моменту, коли прибув до будинку разом з виконавцем. З цього моменту свідок з батьком не бачилась. До цього вони бачились приблизно один раз в місяць. ОСОБА_3 не говорив де проживає, одного разу показував фотографію виду квартири і це був багатоповерховий будинок. Батько вказував, що орендує однокімнатну квартиру. Свідок вказала, що ОСОБА_14 є найкращим другом батька, до розлучення батьків їздили до них в гості. Свідок вказала, що вона проживає на першому поверсі, оскільки бабуся та дідусь вважають, що так безпечніше. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають на другому поверсі. У період часу з вересня 2023 року по жовтень 2024 року ОСОБА_3 до будинку де проживає свідок: будинку АДРЕСА_1 , не приходив жодного разу. Даний будинок колись належав ОСОБА_5 , який подарував його батькові та мамі. В даному будинку є один вхід, усі комунікації, котел, розміщені на першому поверсі. ОСОБА_4 виїхала за кордон у 2022 році, та після цього лише двічі приїздила в Україну, востаннє 17.01.2023р. Свідок пригадує, що зустрічалась в кафе з батьком та пропонувала йому прийти в будинок на що останній відмовився. Свідок, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 жодних перешкод у користуванні будинку ОСОБА_3 не чинять, ключі йому було передано, тому доступ він має.

Матеріалами справи підтверджується, що в подальшому ОСОБА_3 не звертався до державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хурдепи С.Ю. з приводу примусового виконання рішення суду від 09 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК Крим або органу місцевого самоврядування, посадових в службових осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За правилами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення. Вирішено усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_3 , вселити ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 ; та воріт до земельної ділянки будинковолодіння будинку АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках на користь ОСОБА_3 завдану шкоду в результаті вчинення перешкод йому у користуванні майном частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 , у розмірі 61500 грн.

Також у рішенні зазначено що судом встановлено, що відповідачі вчиняли позивачу перешкоди у здійснення права власності належною йому частиною будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ".

Постановою Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 р апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Жидачек Т.М. було залишено без задоволення. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2024 року було залишено без змін. Також у постанові зазначено, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачі вчиняли позивачу перешкоди у здійснення права власності належною йому частиною будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Незважаючи на поновлення права користування ОСОБА_3 на вселення в жиле приміщення у спосіб, визначений діючим законодавством, позивач має право також на захист цивільного права - відшкодування завданої шкоди, яка полягає у компенсації відповідачами витрат, які позивач вимушений був нести у зв`язку з орендою житла до відновлення його права судом. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного та вмотивованого висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, зокрема усуненням перешкод, вселенням ОСОБА_3 до будинку буд. АДРЕСА_1 та зобов`язанням відповідачів передати ОСОБА_3 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку буд. АДРЕСА_1 , та воріт до земельної ділянки будинковолодіння буд. АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судовими рішеннями у справі № 450/2568/23 встановлено, що відповідачі чинили перешкоди позивачеві у здійснення права власності належною йому частиною будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак позивач має право також на захист цивільного права - відшкодування завданої шкоди, яка полягає у компенсації відповідачами витрат, які позивач вимушений був нести у зв`язку з орендою житла за період з жовтня 2023 року до травень 2024р., у розмірі 240 000,00грн., що підтверджується квитанціями про оплату, договором суборенди №01/09 від 01.09.2023, актом приймання- передачі майна, додатковою угодою №1 до договору суборенди.

Щодо покликання представників відповідачів на те, що долучений договір суборенди №01/09 не підтверджує витрати позивача, оскільки ОСОБА_9 не є власником будинку АДРЕСА_2 , а тому не могла передати частину будинку ОСОБА_8 , який відповідно не міг передати в суборенду позивачеві, суд зазначає наступне.

Як вказав Верховний суд у своїй постанові від 22.02.2022р. у справі № 296/8719/16-ц стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином договір суборенди № 01/09 не був визнаний судом недійсним, підстав визнавати такий нікчемним немає, відтак даний договір суборенди № 01/09 разом з іншими доказами, наведеними вище підтверджує понесення позивачем витрат на оренду житла.

Щодо стягнення відшкодування шкоди за період з червня 2024року до жовтня 2024 року суд зауважує наступне.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/2568/23 набуло законної сили 03 червня 2024. Показами свідка ОСОБА_13 підтверджується той факт, що від 03.06.2024р. і до моменту прибуття з виконавцем Мацевко Б.В. не прибував до будинку за адресою: АДРЕСА_1 жодного разу. Відтак, позивач не довів, що не мав можливості користуватись об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та відповідачі чинили йому перешкоди у здійсненні його права власності у цей період.

Після звернення позивача до відповідачів з листом від 23.09.2024, відповідачі у своїх відповідях від 22.10.2024року повідомили позивача про можливість отримання ключів, наголосили, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 , перешкод у доступі позивачу до будинку не вчиняють, а відповідач ОСОБА_15 більш ніж 2 років разом з сином проживає закордоном, що підтверджується копією закордонного паспорту ОСОБА_4 та показами свідка ОСОБА_13 .

Крім цього, у житловому будинку проживає повнолітня донька позивача ОСОБА_13 , що не виключає можливість того, що наявні на першому поверсі будинку речі належать доньці ОСОБА_13 .

Окрім того судовими рішеннями у справі № 450/2568/23, а саме ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2024р., ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.12.2024р., постановою Львівського апеляційного сду від 25.06.2025р. було відмовлено в задоволенні скарг представника ОСОБА_3 на дії державного виконавця. У постанові Львівського апеляційного суду від 25 червня 2025 року вказано, що твердження апелянта про те, що ОСОБА_3 не має можливості користуватися належними приміщеннями у житловому будинку, які згідно розподілу належать йому на праві власності, оскільки такі зайняті боржниками, їхніми речами, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами. Львівський апеляційний суд у своїй Постанові зазначає: Судом встановлено, що ОСОБА_3 зайшовши в житловий будинок, в присутності свого представника ОСОБА_1 , державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хурдепи С.Ю., головного державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гураль Л.П., вийшов з житлового будинку і в житловий будинок не повертався, тобто, не залишився у ньому проживати з власної волі.

Таким чином судовими рішеннями встановлено, що відповідачами не чиниться перешкод ОСОБА_3 у користуванні належними приміщеннями у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 6 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. З моменту складання акту державного виконавця від 31.10.2024 по 30.07.2025 позивач із заявою про те, що стягувачу чиняться перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 , а також про відновлення виконавчих проваджень до Відділу не звертався.

Щодо долучених відеозаписів то такі стосуються подій, які мали місце 14.07.2023р та 03.01.2025р, тобто в період який не стосується періоду з жовтня 2023 р. по вересень 2024 року за який позивачем заявлено позовні вимоги про відшкодування шкоди.

Враховуючи викладене вище, позивач ОСОБА_3 не довів належними та допустимими доказами чинення йому з боку відповідачів перешкод у користуванні належним йому майном у період з 03.06.2024 року., відтак у задоволенні позову в частині відшкодування сплаченої суми за оренду житла за період з червня 2024 по жовтень 2024 року слід відмовити.

Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково у розмірі 240 000 грн., з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2400,00 грн пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в рівних частинах на користь ОСОБА_3 завдану шкоду в результаті вчинення перешкод йому у користуванні частиною будинковолодіння за адресою: будинок АДРЕСА_1 , у розмірі 240 000,00 (двісті сорок тисяч гривень) грн.

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в рівних частинах на користь ОСОБА_3 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста гривень) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ,

Третя особа: Пустомитівський відділ держаної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Львів), , Львівська область, Львівський район, м. Пустомити, вул. Ів. Кандиби, 3.

Повний текст рішення складено 03.12.2025 року.

СуддяН. Б. Добош