Дата документу 10.12.2025 Справа № 336/7859/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7859/25 Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко П.Л.
Провадження № 22-ц/807/2111/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Трофимової Д.А.,

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокатПіскарьов Артем Олександрович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом Громадської організації «Белуга ЮА», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , MetaPlatforms, Inc., третя особа: Дочірнє підприємство «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року представник Громадська організація «Белуга ЮА», ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , MetaPlatforms, Inc., третя особа: Дочірнє підприємство «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 позовну заяву Громадської організації «Белуга ЮА», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , MetaPlatforms, Inc., третя особа: Дочірнє підприємство «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, було залишено без руху.

Надано позивачам строк сім днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині вказаної ухвали.

Роз`яснено позивачам, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року позовну заяву Громадської організації «Белуга ЮА», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , MetaPlatforms, Inc., третя особа: Дочірнє підприємство «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачам.

Роз`яснено позивачам, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокатПіскарьов А.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що копія ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2025 року представником позивачів отримана 26.09.2025 року. На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2025 року представником позивачів 03.10.2025 року за допомогою засобів поштового зв`язку було надіслано заяву, разом з уточненою позовною заявою з додатками, в т.ч. копії для сторін, тобто в межах процесуального строку, встановленого судом. Таким чином, представником позивача вчасно виконані приписи ухвали суду від 23.09.2025 року, однак суд першої інстанції, не врахувавши мінімального строку обігу поштової кореспонденції, передчасно визнав позовну заяву неподаною та повернув її. Також наголошує, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження в справі не може надавати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів, всі ці питання можуть вирішуватись на інших стадіях цивільного процесу.

Учасники справи наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду щодо повернення заяви позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі оскаржується ухвала про повернення заяви, то її розгляд слід проводити без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що в установлений ухвалою суду від 23.09.2025 року строк ані позивачами, ані їх представником зазначені в ухвалі недоліки не усунені, жодних заяв та клопотань до суду не надходило, а тому позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачам.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

У пункті 1 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з положеннями ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 позовну заяву Громадської організації «Белуга ЮА», ОСОБА_1 було залишено без руху. Надано позивачам строк сім днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині вказаної ухвали. Роз`яснено позивачам, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвалу про залишення позовної заяви Громадської організації «Белуга ЮА», ОСОБА_1 без руху мотивовано тим, що представник позивача адвокат Піскарьов А.О. сплатив судовий збір за обох позивачів в розмірі 7 872,80 грн, що підтверджується квитанцією №0545-3045-5839-4523 від 25.06.2025 на розрахунковий рахунок Дніпровського районного суду м. Запоріжжя. Квитанція про сплату судового збору за подання позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в матеріалах справи відсутня. Отже, судовий збір має бути сплачений ГО «Белюга ЮА» в сумі 12 112,00 грн, ОСОБА_1 - в розмірі 4 844,80 грн окремим платіжним документом, як того вимагає ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Суд першої інстанції також вказав, що позивачами заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди у значних розмірах, натомість не вказано, якими доказами підтверджуються ці обставини, рівно як і не додано їх до позовної заяви.

Отже, залишаючи позовну заяву ГО «Белуга ЮА», ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції визначив для усунення недоліків строк у сім днів з дня отримання ухвали суду від 23 вересня 2025 року.

Згідно довідки про доставку електронного документу, ухвала суду від 23.09.2025 року була направлена ОСОБА_1 в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 26.09.2025 року 14:54:46, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 45).

Також, ухвала суду від 23.09.2025 року була направлена представнику ГО «Белюга ЮА» - адвокату Піскарьову А.О. в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 26.09.2025 року 14:54:46, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 46).

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 123, 124 ЦПК України позивачі мали право на усунення недоліків до 03.10.2025 року включно.

03.10.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 23.09.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Піскарьовим А.О. на адресу суду першої інстанції була надіслана заява на виконання вказаної ухвали з копіями, уточнена позовна заява з копіями, уточнені клопотання, оригінал квитанції про сплату судового збору, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.10.2025 року, копією накладної Укрпошти від 03.10.2025 року (а.с. 77), що надійшли до суду 06.10.2025 року (а.с. 78, 79).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) наголошено, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

Встановлено, що представник ОСОБА_1 адвокат Піскарьов А.О. у встановлений судом строк надіслав на адресу суду матеріали на усунення недоліків, тобто від виконання вимог ухвали не ухилився.

За таких обставин суд першої інстанції помилково застосував до поданої позовної заяви наслідки, встановлені ч.ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України, за наявності доказів усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачам.

Повернення позовної заяви із зазначених підстав не відповідає принципу розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі й порушує сутність права на доступ до суду, що з огляду на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є недопустимим.

При таких обставинах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала про визнання позовної заяви неподаною та про повернення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокатПіскарьов Артем Олександрович, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко