Єдиний унікальний номер 464/2092/25
Провадження № 2/448/498/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
10.12.2025 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
відповідача: ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
вимоги позивачів: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи не з`явилися,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів
1. Представник позивача АТ «Сенс Банк» звернувся до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за Угодою про надання споживчого кредиту №500774354 від 07.06.2023 у розмірі 356 284 грн. 80 коп., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
2. В обґрунтування вимог зазначає, що 07.06.2023 між АТ «СЕНС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання споживчого кредиту №500774354, шляхом підписання акцепту пропозиції про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
3. Вказує, що АТ «СЕНС БАНК» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 339 307,78 грн.
4. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Угодою про надання споживчого кредиту №500774354 від 07.06.2023, у останнього утворилась заборгованість в розмірі 356 284 грн. 80 коп., що складається із: 322 521,50грн. заборгованості за кредитом, 20 169,07 грн. заборгованості за відсотками, 13 594,23 грн. заборгованості по комісії. З огляду на наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судові витрати.
Відповідач відзиву на позов не подав.
ІІ. Позиція учасників справи
5. В судове засідання представник позивача АТ «СЕНС БАНК» не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі та вказує, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
7. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
8. На розгляд Мостиського районного суду Львівської області, згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова №464/2092/25 від 08.04.2025, передана за підсудністю вказана цивільна справа, яка надійшла до суду 15.05.2025 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І.
9. Ухвалою суду від 28.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
10. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 01.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
11. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
12. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом
13. Встановлено, що 07.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СЕНС БАНК» з метою тримання банківських послуг.
14. 07.06.2023 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500774354 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту.
15. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», що укладений між ним та Банком.
16. 07.06.2023 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500774354 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №500774354 від 07.06.2023року.
17. Таким чином, 07.06.2023 року між Банком та Відповідачем було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту №500774354, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №500774354, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту із наступними основними умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 339307,78грн; процентна ставка - 4,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 120 місяців; дата повернення кредиту - 07.06.2023 року;
19. АТ «СЕНС БАНК» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 339 307,78 грн., в свою чергу ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Угодою про надання споживчого кредиту у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість.
20. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, розмір заборгованості ОСОБА_1 за Угодою про надання споживчого кредиту №500774354 від 07.06.2023 становить 356 284 грн. 80 коп., що складається із: 322 521,50 грн. заборгованості за кредитом, 20 169,07 грн. заборгованості за відсотками, 13 594,23 грн. заборгованості по комісії.
V. Застосоване Судом законодавство
21. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
22. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
23. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
24. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
25. Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
26. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
27. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
28. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
29. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
30. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
31. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
32. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
33. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).
34. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції
35. Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
36. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону).
37. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).
38. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.
39. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
40. Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
41. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
42. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
43. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
44. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та Заявка, яка є частиною кредитного договору.
45. За нормою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
46. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
47. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
48. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
49. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
50. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
51. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
52. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
VI. Висновки Суду
53. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
54. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
55. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
56. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не погасив кредитну заборгованість на рахунки АТ «Сенс Банк» . Також суд звертає увагу, що матеріали справи містять докази, що на картку відповідача було проведено фінансову операцію і зараховано грошові кошти, що також підтверджує факт визнання ним наявних кредитних правовідносин АТ «Сенс Банк» .
57. Надані Позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
58. В свою чергу Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. В матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом.
59. Беручи до уваги те, що Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.
60. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за Угодою про надання споживчого кредиту №500774354 від 07.06.2023 у розмірі 356 284 (триста п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.
VІІ. Судові витрати
61. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
62. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
63. Згідно платіжної квитанції №784485 від 07.03.2025 позивачем було сплачено 4 275,42 грн. судового збору.
64. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 356 284,80 грн. котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 275 грн. 42 коп.
65. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28 568,36 грн. суд приходить до наступного висновку.
66. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
67. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
68. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
69. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
70. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
71. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
72. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
73. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
74. Позивач пред`явив вимогу про стягнення 28 568,36 грн. відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги. До суду на підтвердження факту надання правової допомоги надано договір №1006 від 28.01.2025 про надання послуг укладений між АТ «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» у якому визначено розмір винагороди (гонорару) за надання послуг.
75. Дана справа відноситься до категорії нескладних (малозначних) справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не брав безпосередню участь в судових засіданнях, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. У спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають
76. Відтак, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціну позову та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, ЦПК України, Суд,
1. Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за Угодою про надання споживчого кредиту №500774354 від 07.06.2023 у розмірі 356 284 (триста п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок, що складається із: 322 521,50 грн. заборгованості за кредитом, 20 169,07 грн. заборгованості за відсотками, 13 594,23 грн. заборгованості по комісії.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір в сумі 4 275 (чотири тисячі двісті сімдесят п`ять) гривень 42 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
4. В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
5. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
6. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
8. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
10. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
11. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
12. Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
13. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
14. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
15. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення складений 10.12.2025.
Суддя Світлана ГІРЯК