справа № 489/3860/24 провадження №2/489/154/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лупової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У травні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з неї аліменти на їх утримання на користь позивача в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться на обліку Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради з 12.09.2023 як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах за категорією: проживання в сім`ї, в якій батьки, або особи, які їх замінюють, ухиляються від обов`язку виховувати дітей. Відповідач є матір`ю малолітніх, відомості про батька внесено на підставі статті 135 СК України. Відповідач знаходиться під соціальним супроводом Миколаївського міського центру соціальних служб та постійним контролем Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, з нею проводилась профілактична бесіда, після якої вона перестала виходити на контакт.

19.03.2024 при позачерговому спільному відвідуванні вищевказаних служб двері квартири, в якій проживає відповідач з дітьми, відчинила малолітня ОСОБА_4 , яка разом з братом ОСОБА_5 була без нагляду дорослих тривалий час . Діти були брудні, розпатлані, в занедбаному стані, поскаржились, що мати їх не годує. В житлі відсутнє водопостачання, безлад, в задимлених кімнатах стійкий сморід, наявні ознаки вживання наркотичних та заборонених речовин. Для дітей не облаштовано місце для навчання та гри, відсутні навчальні матеріали, електронні засоби для навчання, іграшки та книжки. Дитячі речі були брудні та скинуті в одну купу, на ліжках відсутня постільна білизна, брудні подушки та матраци. Малолітніх дітей каретою швидкої допомоги в супроводі представника поліції було доставлено до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» для медичного обстеження. ОСОБА_2 був госпіталізований з гострою інфекцією верхніх дихальних шляхів з множинними локалізаціями, середньої важкості. ОСОБА_3 була госпіталізована з гострим бронхітом середньої важкості. Дівчинка також страждає на збіжну косоокість, горизонтальний ністагм.

10.04.2024, після проходження лікування, малолітні були влаштовані до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради», як діти, що потрапили в складні життєві обставини, та не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей. Згідно характеристики відділення поліції №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає спиртними напоями, помічена у вживанні наркотичних засобів, підтримує зв`язки з особами, що ведуть асоціальний спосіб життя. Крім того, з 2018 по 12.12.2023 перебувала на програмі ЗПТ, була виключена у зв`язку з порушенням умов програми. Комісією з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради від 02.04.2024 визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.05.2024 по вищевказаній справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 13.11.2024, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач причини своєї неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №4060, батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №23.19-36/618 від 27.04.2024 відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №19, батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №23.19-36/617 від 27.04.2024 державна реєстрація народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Наказами Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району №60 та № 61 від 12.09.2023 малолітніх ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 поставлено на облік за категорією: проживання дитини в сім`ї, в якій батьки, або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання №04070116 від 10.02.2024 комісією в складі головного спеціаліста сектору захисту прав, свобод і законних інтересів дітей спеціалісти служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради обстежили умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що під час відвідування в житлі перебувало троє сторонніх осіб (без документів). ОСОБА_5 на онлайн заняття не виходив, оскільки не має телефону, ОСОБА_4 брудна, недоглянута. Мати дітей неналежним чином виконує батьківські обов`язки. За результатами бесіди проведено профілактичну роботу, рекомендовано привести житло в належний вигляд, дітей обстежити у лікарів.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання №б/н 04.7.01-16 від 19.03.2024 комісією в складі головного спеціаліста сектору захисту прав, свобод і законних інтересів дітей спеціалісти служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради обстежили умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, під час відвідування діти були вдома самі тривалий час. За місцем проживання дітей наявні прилади вживання наркотичних речовин, їжа відсутня, побутова техніка відсутня, кімнати захаращенні сміттям, постільна білизна відсутня. Комісією прийнято вилучити дітей з направленням служби влаштувати до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська дитяча лікарня».

Згідно із направленнями Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради №б/н04.07.01-16 та №б/н07.07.01-16 від 19.03.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поміщено до Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська дитяча лікарня №2» для тимчасового перебування в медичному закладі. Причина: діти залишені без нагляду, голодні, умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам.

За результатами обстеження ОСОБА_3 було встановлено діагноз: гострий бронхіт, середньої важкості; супутній - збіжна косоокість, горизонтальний ністагм, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №685/480 від 09.04.2024.

Згідно із актами прийому дитини до КЗ ЦСПРД від 10.04.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було прийнято до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради», причина: діти залишились без батьківського піклування.

Відповідно до характеристики Миколаївського ліцею №28 Миколаївської міської ради Миколаївської області ОСОБА_2 навчається в ліцеї з першого класу, його мати не цікавилась успіхами дитини у ліцеї, вимоги вчителів виконувала частково, онлайн батьківські збори відвідувала.

За змістом відповіді Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради №2715 від 29.03.2024 ОСОБА_1 перебувала на програмі ЗПТ з 2018 року по 12.12.2023, була виключена у зв`язку з порушенням умов програми.

Відповідно до характеристики ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 28.02.2024 ОСОБА_1 , за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, а також була помічена у вживанні наркотичних засобів. Підтримує зв`язки з особами, що ведуть антигромадський спосіб життя. Притягувадась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП від 04.04.2023, ч. 1 ст. 184 КУпАП від 01.06.2023 працівниками УПП в Миколаївській області та за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 21.07.2023 Миколаївського РУП.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 10.05.2024 за вих. №6324/02.02.01-22/04/012/24, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Як вбачається з листа Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» №01-23/423 від 04.09.2025 ОСОБА_1 неодноразово була попереджена про потребу оновити декларації дітей, але досі питання не вирішено. На телефонні дзвінки від спеціалісті закладу матір не відповідає.

Відповідно до відповіді Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» №613 від 08.09.2025 ОСОБА_1 , періодично підтримує особистий контакт з дітьми по телефону, в інтернет мережах, спілкування відбувається за ініціативи дітей. Проте з адміністрацією центру, педпрацівниками, психологами зв`язку не підтримує, питанням здоров`я, виховання, психологічного стану дітей, навчання не цікавиться. Уникає контакту зі спеціалістами щодо кризової ситуації в родині, постійно змінює номери телефонів, не відповідає на дзвінки спеціалістів. Після розмови по телефону з мамою діти перебувають у пригніченому, розчарованому стані, оскільки не відчувають підтримки з боку матері, намагаються вірити її словам і обіцянкам. Діти не можуть звернутись до неї для вирішення своїх щоденних проблем. Мати не зацікавлена у підвищенні навчального рівня дітей та надолуженню їх освітніх втрат.

Згідно із ДОП СП відділення поліції №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 10.09.2025 ОСОБА_1 , за останній рік до адміністративної відповідальності притягувалась за ч. 1 та ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, помічалась у вчиненні правопорушень проти власності та у зберіганні наркотичних речовин.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Згідно зі статті 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Згідно статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно частини четвертої, п`ятої, шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи . Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

За положеннями статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правилами статей 79, 80 ЦПК України достовірними та достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність тих обставин, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, не здійснює належного догляду за дітьми, не цікавиться їх долею, не приймає участі в процесі їх виховання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною другою статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

За положеннями частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За положеннями частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача.

У зв`язку з чим, на підставі частини шостої статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 27.05.2024 і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська,20;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, , місцезнаходження: м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 1.

Повний текст судового рішення складено 03.12.2025.

Суддя І.В.Коваленко