Справа №551/1008/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2025 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів - адвоката Тараненка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2025 року адвокат Тараненко С.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Шишацької селищної ради Полтавської області про визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 10 год. 00 хв. 21 листопада 2025 року ( а.с. 24 ).

Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд ухвалено проводити у відкритому судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 11 грудня 2025 року ( а.с. 29 ).

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що у квартирі АДРЕСА_1 він орієнтовно проживає понад п`ятдесяти років. Дана квартира була надана нині померлим батькам на підставі ордеру, право власності на яку останніми не оформлялося. Після того, як батьки у 1970 х роках почали проживати окремо у приватному будинку, він разом з дружиною продовжив проживати у зазначеній квартирі. Як батьки, так і він постійно до виходу на пенсію працювали на місцевому цукровому заводі.

З огляду на вказані обставини, просив позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Тараненко С.О. просив позов задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені.

20 листопада 2025 року і 05 грудня 2025 року від голови Шишацької селищної ради Полтавської області Тутки О.І. на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи у відсутність представника відповідача. При вирішенні спору рада покладається на розсуд суду ( а.с. 28, 32 ).

Зважаючи на думку позивача та його представника, які не заперечували щодо проведення розгляду справи у відсутність представника відповідача, суд, керуючись вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що 05 липня 1968 року ОСОБА_2 , як працівнику Яреськівського цукрового заводу, надано ордер № 1968 про дозвіл на заселення в трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 41.85 м? ( а.с. 6 ).

ОСОБА_2 являється батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21 вересня 1950 року ( а.с. 5 ).

Згідно з довідкою Яреськівського старостинського округу Шишацької селищної ради Полтавської області № 865 від 29 вересня 2025 року, останнім місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , було: АДРЕСА_2 , разом з яким проживала дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 14 ).

Відповідно до рішення п`ятої сесії Яреськівської сільської ради 7 скликання від 11 січня 2016 року « Про перейменування вулиць по Яреськівській сільській раді », вулиця Щорса в с. Яреськи Миргородського району Полтавської області перейменована на вулицю Майдан ( а.с. 14 ).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( мати позивача ), померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Яреськи Миргородського району Полтавської області, про що 07 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 21 та Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с. 15 ).

Останнім місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , було АДРЕСА_2 , що слідує з довідки Яреськівського старостинського округу Шишацької селищної ради Полтавської області № 864 від 29 вересня 2025 року ( а.с. 16 ).

Домоволодіння перебуває у приватній власності, підстава - по господарська книга № 14 за 216-2020 роки, сторінка 35 ( а.с. 16 ).

Разом з цим, останнім місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , було: АДРЕСА_3 , разом з якою на момент смерті проживав чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 16 - 17 )

Відповідно до інформації Яреськівського старостинського округу Шишацької селищної ради Полтавської області за вих. № 863 від 29 вересня 2025 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 6 ).

Згідно з відміткою у паспорті серії НОМЕР_3 від 24 грудня 1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній з 15 квітня 1977 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 4, зворот ).

Відповідно до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор » реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 , станом на лютий місяць 2004 року, не проводилася ( а.с. 9 ).

30 липня 2025 року на ім`я позивача ОСОБА_1 ПП ПБТІ « Інвентаризатор » виготовлений технічний паспорт квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56.4 м? ( а. с. 10 - 13 ).

За даними звіту про оцінку майна № 1018-8263 від 02 жовтня 2025 року, проведеної ТОВ « Консультаційно - оціночна компанія « Дисконт », ринкова вартість трьохкімнатної квартири, загальною площею 56.4 м?, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , становить 279 390 грн. 00 коп. ( а.с. 12, зворот ).

При зверненні до Шишацької селищної ради Полтавської області позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на обумовлене нерухоме майно було відмовлено у зв`язку з відсутністю у державному житловому фонді багатоквартирного житлового будинку, що по АДРЕСА_3 , та рекомендовано звернутися до суду з позовом ( а. с. 7 8 ).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою почала проживати з 2000 року, по сусідству з нею у квартирі АДРЕСА_5 проживав позивач ОСОБА_1 з дружиною, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Свідок ОСОБА_6 також у судовому засіданні підтвердила факт проживання родини позивача за адресою: АДРЕСА_3 . Родина позивача їй знайома з 1997 року і з того часу вони місце проживання не змінювали.

Свідок ОСОБА_7 вказала, що вона являється дружиною сина позивача ОСОБА_8 , з яким проживають за адресою: АДРЕСА_6 . Батько чоловіка проживає по сусідству у кв. АДРЕСА_5 . Вказана квартира належала батькам позивача. З часу, коли батьки позивача почали проживати у приватному будинку, у квартирі продовжив проживати позивач з дружиною. Шлюб з сином позивача зареєструвала у вересні 1998 року, певний проміжок часу проживали разом з батьками чоловіка у, належній їм, квартирі, у подальшому придбали квартиру у цьому ж будинку.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається /ч.3 ст.344 ЦК/.

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем ( правонаступником ) вона є (ч.2 ст.344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння ), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови ).

Таким чином, оскільки позивач більше 20 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє вищевказаним нерухомим майном, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що позивач просив не стягувати з відповідача судовий збір, суд не вирішує питання судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: Шишацька селищна рада Полтавської області, місцезнаходження: 38000, Полтавська область, Миргородський район, сел. Шишаки, вул. Соборності, 2, код .

Головуючий суддя: