Провадження № 2-др/522/202/25
03 грудня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Цейтліної Вікторії Євгенівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права користування припиненим та зобов`язання звільнити приміщення,
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права користування припиненим та зобов`язання звільнити приміщення.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2025 року позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права користування припиненим та зобов`язання звільнити приміщення задоволено частково.

До суду 17.11.2025 року надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Цейтліної Вікторії Євгенівни про ухвалення додаткового рішення, згідно якого просили стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати у сумі 45 000 грн.

В обґрунтування заяви посилались на те, що Приморським районним судом м. Одеси було розглянуто справу № 522/17132/23 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним та розірвання договору про користування відомчим приміщенням Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

У своєму відзиві ОСОБА_1 повідомляв суду попередній розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зазначав про надання обґрунтованого розрахунку витрат на професійну правничу допомогу разом з відповідними доказами відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У судовому засіданні 06.11.2025 року до закінчення судових дебатів по справі представник ОСОБА_1 зробила аналогічну заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На виконання зазначених вимог до цієї заяви додаються докази, які підтверджують понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи:

- копія договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 299/1 від 02.10.2023 року;

- копія додаткової угоди № 3 від 12.05.2025 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 299/1 від 02.10.2023 року;

- копія акту виконаних робіт/наданих послуг № 1 від 07.11.2025 року детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.11.2025 року;

- копія платіжної інструкції від 24.03.2025 року;

- копія платіжної інструкції від 07.11.2025 року ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав та здійснення представництва його інтересів у суді в рамках даної справи, 02.10.2023 року уклав з Адвокатським бюро «Віталія Досковського» договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 299/1.

Предметом укладеного Договору є надання Адвокатським бюро Клієнтам за плату правничої допомоги шляхом захисту прав та інтересів Клієнтів у справі № 522/17132/23 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) до Клієнта про визнання недійсним та розірвання договору про користування відомчим приміщенням військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Правнича допомога у даній справі надавалась ОСОБА_1 на підставі зазначеного договору адвокатами АБ «Віталія Досковського» Досковським В.Г., Наседкіним О.І. та Цейтліною В.Є., на підтвердження чого у матеріалах справи наявні ордери адвокатів.

Згідно пп. 2.4.5, 3.1., 3.3. Договору надання правничої (правової) допомоги за цим Договором є платним. Винагорода (гонорар) Адвокатського бюро за цим Договором складається з сум основного та додаткових платежів.

Згідно пп. 3.6. цього Договору та згідно з Додатковою угодою № 3 від 12.05.2025 року до Договору, винагорода Адвокатського бюро за надання правничої допомоги Клієнту за цим Договором (Гонорар) погоджена сторонами у сумі 45 000 грн, а саме: у вигляді основного платежу у сумі 20 000 грн. та додаткового платежу у сумі 25 000 грн.

Таким чином, розмір гонорару відповідно до Договору та Додаткової угоди № 3 від 12.05.2025 року до Договору складає 45 000,00 грн.

У акті виконаних робіт/наданих послуг № 1 від 07.11.2025 року та у детальному описі робіт (наданих послуг) від 12.11.2025 року, складеному адвокатом Цейтліною В.Є., визначено обсяг та склад професійної правничої допомоги, отриманої ОСОБА_1 за Договором під час розгляду справи № 522/17132/23 в суді першої інстанції на суму 45 000 грн.

При цьому, зазначена у акті виконаних робіт/наданих послуг та детальному описі робіт (наданих послуг) правнича допомога у вигляді участі представників ОСОБА_5 у судових засіданнях включає час, витрачений адвокатом на дорогу до приміщення суду, час очікування розгляду справи та час безпосередньої участі у розгляді справи.

На думку сторони заявника, з урахуванням детально обґрунтованого обсягу наданої ОСОБА_1 правничої допомоги у даній справі, що підтверджується доданими до заяви доказами, кількості витраченого представниками Кулика І.М. часу на надання правничої допомоги, складності справи, тривалості її розгляду, кількості судових засідань, понесені витрати на правничу допомогу у сумі 45 000 грн. відповідають критерію співмірності, розумності та реальності.

Матеріали заяви суддя отримала 18.11.2025 року.

Ухвалою суду від 24.11.2025 року заява представника ОСОБА_1 була прийнята до провадження та призначена до розгляду на 03.12.2025 року.

До суду 02.12.2025 року надійшла заява представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення представником ОСОБА_1 .. Представник категорично не погоджується із зазначеним представником ОСОБА_1 розміром витрат, вважає наданий розрахунок необґрунтованим, не співмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, таким, що не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для клінічного центру, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Представник просив розглянути питання про зменшення розміру цих витрат до 0 грн. Просив суд дослідити детальний опис робіт (надання послуг), доданих представником заявника до заяви, де включено наступні позиції:

№1 - консультація з клієнтом - 500 грн.;

№2 - складання відзиву на позов - 6000 грн. (1000 грн. х 6 год.);

№3 - складання клопотання про витребування доказів - 1500 грн.;

№4 - формування та подання відзиву учасникам справи, суду - 1000 грн.;

№5 - складання та подання заяви на ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн.;

№6 - ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн.;

№7 - складання та подання клопотання про зупинення провадження - 1500 грн.;

№8 - складання та подання адвокатського запиту №067/23 - 1000 грн.;

№9 - участь у підготовчому судовому засіданні - 1500 грн.;

№10 - участь у підготовчому судовому засіданні - 1500 грн.;

№11 - складання відзиву на заяву про зміну предмету позову - 4000 грн. (1000 грн. х 4 год.);

№12 - формування та подання відзиву на заяву про зміну предмету позову учасникам справи, суду - 1000 грн.;

№13 - складання клопотання про витребування доказів - 1500 грн.;

№14 - складання заперечень на відповідь на відзив - 5000 грн.;

№15 - формування та подання заперечень на відповідь на відзив учасникам справи, суду - 500 грн.;

№16 - складання та подання заяви про виклик свідків - 1000 грн.;

№17 - підготовка до підготовчого судового засідання - 1000 грн.;

№18 - участь у підготовчому судовому засіданні - 2500 грн.;

№19 - підготовка до судового засідання по суті - 1500 грн.;

№20 - участь у судовому засіданні по суті - 3000 грн.;

№21 - підготовка до судового засідання по суті - 1000 грн.;

№22 - участь у судовому засіданні по суті - 1500 грн.;

№23 - підготовка до судового засідання по суті - 1500 грн.;

№24 - участь у судовому засіданні по суті справи - 4000 грн.

Представник клінічного центру посилався на те, що незрозуміло включення до розрахунку наданих послуг за №№ 4, 5, 6, 8, вважають, що вони здійснені без належного обґрунтування. У складанні та поданні заяв про ознайомлення з матеріалами справи не було необхідності, оскільки копію позову для відповідача було подано до позову. Аналізуючи інші види робіт (як то складання та подання заяви про виклик свідків, складання та подання клопотання про витребування доказів, ознайомлення з матеріалами справи в суді, підготовка до судового засідання), на думку представника, дані витрати не відповідають критеріям необхідності, розумності та обґрунтованості, також не є співмірними складності справи. На думку представника, є відображенням можливого зловживання процесуальними правами зі сторони представника відповідача. Просив звернути увагу суду на витрачений час, який значно перевищує розумний час для складання процесуальних документів, наприклад на складання відзиву зайняло 6 год., а також формування та подання цього відзиву - 1 год. (також не зрозуміло включення цієї позиції до переліку робіт), тобто загалом це зайняло 7 год., що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та необхідності.

Додатково представник посилався на те, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені , проте матеріали заяви містять дані щодо сплати грошових коштів на загальну суму 14 000 грн. Жодних доказів, що відповідачем сплачувалась сума в розмірі заявлених вимог не надано. Окрім того платіжні інструкції не містить інформації, що платником був саме ОСОБА_1 , враховуючи даний факт, відсутнє підтвердження понесення витрат зі сторони відповідача.

Представник просив врахувати, що позов клінічного центру був задоволений частково, а отже відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окремо просили суд врахувати, що клінічний центр фінансується за рахунок актів державного бюджету, відповідно відсутні бюджетні призначення на оплату втрат на правничу допомогу, також першочерговою потребою клінічного центру є купівля ліків, медичних товарів, обладнання, здійснення оплати грошового забезпечення, та оплати праці. Задоволення подібних необґрунтованих вимог може призвести до того, що кошти, які планувалось витратити на закупівлю необхідних засобів для надання медичної допомоги пораненим, хворим та травмованим військовослужбовцям будуть перерозподілені для оплати правничої допомоги на виконання рішення суду, ігноруючи першочергові потреби оборони в умовах ведення повномасштабної війни.

У судове засідання 03.12.2025 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, у матеріалах справи наявні заяви представників сторін, згідно яких просили справу розглянути за їх відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення датою складення цього судового рішення є 11.12.2025 року.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси було розглянуто справу № 522/17132/23 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним та розірвання договору про користування відомчим приміщенням Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 під час проходження служби у військовій частині .

Позовні вимоги клінічного центру були задоволені частково, а саме одну позовну вимогу із двох заявлених.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На виконання відповідних вимог процесуального законодавства представником ОСОБА_1 було подано до суду копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 299/1 від 02.10.2023 року;

-копія додаткової угоди № 3 від 12.05.2025 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 299/1 від 02.10.2023 року;

- копія акту виконаних робіт/наданих послуг №1 від 07.11.2025 року детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.11.2025 року;

- копія платіжної інструкції від 24.03.2025 року;

- копія платіжної інструкції від 07.11.2025 року.

ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав та здійснення представництва його інтересів у суді в рамках даної справи, 02.10.2023 р. уклав з Адвокатським бюро «Віталія Досковського» договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №299/1.

Предметом укладеного Договору є надання Адвокатським бюро Клієнтам за плату правничої допомоги шляхом захисту прав та інтересів Клієнтів у справі № 522/17132/23 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) до Клієнта про визнання недійсним та розірвання договору про користування відомчим приміщенням військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Правнича допомога у даній справі надавалась ОСОБА_1 на підставі зазначеного договору адвокатами АБ «Віталія Досковського» Досковським В.Г., Наседкіним О.І. та Цейтліною В.Є., на підтвердження чого у матеріалах справи наявні ордери адвокатів.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 775/9215/15ц). Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Суд вбачає, що сторони договору погодили, що гонорар адвоката до пункту 3.3 Договору про надання правничої допомоги у межах представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі № 522/17123/223 становить з сум основного та додаткових платежів.

Згідно п. 3.6 вказаного договору, сума основного платежу за надання правової допомоги із питань, визначених п.1.1 Договору, в суді першої інстанції складає 20 000 грн..

Згідно п.1 Додаткового договору № 3 від 12 травня 2025 року, сторони домовились доповнити п. 3.6 Договору п.п. 3.6.2 наступного змісту: сума додаткового платежу за надання правничої допомоги із питань, визначених у п.1.1 Договору, в суді першої інстанції складає 25 000 грн.

Тобто загальна сума гонорару була визначена сторонами у розмірі 45 000 грн..

Досліджуючи поданий стороною заявника акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 07.11.2025 року, суд вбачає, що у розмір визначеного гонорару були включені наступні послуги правничого характеру:

№1 - консультація з клієнтом - 500 грн.;

№2 - складання відзиву на позов - 6000 грн. (1000 грн. х 6 год.);

№3 - складання клопотання про витребування доказів - 1500 грн.;

№4 - формування та подання відзиву учасникам справи, суду - 1000 грн.;

№5 - складання та подання заяви на ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн.;

№6 - ознайомлення з матеріалами справи - 500 грн.;

№7 - складання та подання клопотання про зупинення провадження - 1500 грн.;

№8 - складання та подання адвокатського запиту № 067/23 - 1000 грн.;

№9 - участь у підготовчому судовому засіданні - 1500 грн.;

№10 - участь у підготовчому судовому засіданні - 1500 грн.;

№11 - складання відзиву на заяву про зміну предмету позову - 4000 грн. (1000 грн. х 4 год.);

№12 - формування та подання відзиву на заяву про зміну предмету позову учасникам справи, суду - 1000 грн.;

№13 - складання клопотання про витребування доказів - 1500 грн.;

№14 - складання заперечень на відповідь на відзив - 5000 грн.;

№15 - формування та подання заперечень на відповідь на відзив учасникам справи, суду - 500 грн.;

№16 - складання та подання заяви про виклик свідків - 1000 грн.;

№17 - підготовка до підготовчого судового засідання - 1000 грн.;

№18 - участь у підготовчому судовому засіданні - 2500 грн.;

№19 - підготовка до судового засідання по суті - 1500 грн.;

№20 - участь у судовому засіданні по суті - 3000 грн.;

№21 - підготовка до судового засідання по суті - 1000 грн.;

№22 - участь у судовому засіданні по суті - 1500 грн.;

№23 - підготовка до судового засідання по суті - 1500 грн.;

№24 - участь у судовому засіданні по суті справи - 4000 грн.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону N 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення у детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22, додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 13 лютого 2024 року у справі № 910/12155/22).

Оскільки позов клінічного центру був задоволений частково, то судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно задоволеним вимогам, тобто 50%, отже виходячи із заявленого розміру гонорару 45 000 грн., - 22 500 грн.

Між тим, вивіщуючи питання щодо можливості стягнення з клінічного центру на користь ОСОБА_1 даної суми 22 500 грн., суд враховує наступне.

До суду були надані дві платіжні інструкції від 24.03.2025 року на суму 8 000 грн. та від 07.11.2025 року на суму 6000 грн., тобто на загальну суму 14 000 грн.

Щодо стягнення витрат на підготовку до засідання (або підготовчого) суд вбачає що представник просить стягнути за таку підготовку до 4 засідань, при цьому розмір таких витрат на загальну суму 5000 грн. є різним (1 000 грн., 1 500 грн.., 1 000 грн., 1 500 грн. за №№ 17, 19, 21, 23).

Будь-яких належних обґрунтувань, що саме включає Акт підготовка і визначення такого розміру не наведено.

При цьому, вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу співмірним, суд повинен враховувати, чи змінювалась позиція сторін під час розгляду справи, чи є аргументи, наведені в різних процесуальних документах, що подавались сторонами під час розгляду справи судом , аналогічними аргументам, викладеним в позовній заяві (або відзиві) та інших процесуальних документах, що подавались під час розгляду справи .

Окрім того, досліджуючи перелік наданих послуг із правничої допомоги суд вбачає неспівмірність заявленої до відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу зі складністю цієї справи, оскільки час, витрачений на підготовку відзиву на позов та складання відзиву на заяву про зміну предмету позову, визначено як 10 годин, попри те, що його зміст схожий зі змістом відзиву на первісний позов, ураховуючи обсяг відзиву на первісний позов та викладену у ньому правову позицію, який не є відмінним від відзиву на заяву про зміну предмету позову, правова позиція відповідача не зазнала значних змін з моменту подачі первісного позову до суду протягом розгляду, нормативно-правове обґрунтування не змінилось, тому справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат (№2 та 11), пов`язаних з підготовкою відзиву.

У додатковій постанові Верховного Суду 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20, провадження № 61-9789св21, викладено висновок про те, що зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом з тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.

У додатковій постанові Верховного Суду 30 травня2024 року у справі № 759/6109/21, провадження № 61-8232св23 Суд, взявши до уваги характер правовідносин у справі, зокрема, залишення касаційної скарги без задоволення, обсяг наданих заявнику послуг, клопотання ОСОБА_2 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зокрема про те, комунікація із контактцентром Касаційного цивільного суду, поїздки до суду, очікування видачі виконавчого листа, підготовка пакету документів відзиву на відправку, похід на Укрпошту, комунікація із замовником, не є видами правової допомоги, мають організаційний характер та є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу.

В Ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 4 листопада 2019 року справа №9901/264/19 суд прийшов до висновку, що приїзд адвоката до КАС для подання позову до канцелярії суду (500 грн.) та подання позову безпосередньо до канцелярії КАС (500 грн.) не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст.ст.1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-V. А тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг) суд приходить до висновку, що позиції №4 формування та подання відзиву учасникам справи, суду 1000 грн, №12 - формування та подання відзиву на заяву про зміну предмету позову учасникам справи, суду 1000 грн; №15 - формування та подання заперечення на відповідь на відзив учасникам справи, суду 500 грн, мають організаційний характер та є складовими підготовки відповідних заяв по суті справи, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку відповідних заяв.

Також слід зазначити, що до переліку виконаних робіт за № 5 входить складання та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи 500 грн., № 6 ознайомлення з матеріалами справи в суді 500 грню; незважаючи на те, що відповідачем було отримано копію позовної заяви. Суд не вбачає підстав для врахування таких витрат виходячи з наступного.

Ознайомлення адвоката з матеріалами справи не може розглядатись у вузькому значенні як процесуальна дія, якій має передувати подання клопотання. Закон не передбачає обов`язок адвоката знайомитися саме з паперовими матеріалами справи, які знаходяться у суді.

Найменування робіт № 17 підготовка до підготовчого судовому засіданні 1000 грн., № 19 підготовка до судового засідання по суті 1500 грн.; № 21 підготовка до судового засіданні по суті 1000 грн.; № 23 - підготовка до судового засіданні по суті 1500 грн., у загальній кількості складають вартість підготовки до засідань 5000 грн., явно не відповідає принципам розумності та реальності, оскільки вони охоплюються та є складовими підготовки відповідних процесуальних документів.

Щодо вартості за складання та подання клопотання про зупинення провадження (1500 грн.) та про витребування доказів (1500 грн.) та про виклик свідків (1000 грн.), враховуючи заяву про зменшення таких витрат та про не співмірність, суд вважає, що розмір таких витрат є занадто завищеним , які підлягають зменшенню.

Також подання адвокатського запиту № 067/23 від 26.12.2023 року було здійснено після винесення відповідної ухвали судом від 27.11.2023 року про зупинення провадження у справі, тобто не в рамках судового процесу і не пов`язане з розглядом справи.

Верховний Суд враховує, що, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 року у справі № 922/2604/20, від 01.12.2021 року у справі № 641/7612/16-ц, на які ТОВ "ДЦ Україна" посилається у касаційній скарзі.

За викладеного, виходячи із принципів співмірності та розумності судових витрат, характеру правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг заявнику, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, із урахуванням заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про не співмірність та зменшення витрат та враховуючи, що позивач є Клінічним закладом та його цільове призначення, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, до 4 000 грн.

Такі критерії застосовує й Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, Суд вказує, що згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст.ст. 4, 43, 49, 76-81, 133-142, 223, 246, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Постановити у справі додаткове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Цейтліної Вікторії Євгенівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви- відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.12.2025 року.

Суддя Л.В. Домусчі