Справа № 487/9272/25
Провадження № 2/487/4274/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Притуляк І.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №487/9772/25 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського міського порту) (місце знаходження за адресою вул.Заводська, 23 м.Миколаїв) про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до ДП «Адміністрації морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського міського порту), за якою просив:

Визнати незаконним та скасувати наказ Миколаївської філії ДП «Адміністрації морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) від 01.12.2025 року №578/ОП, про притягнення його до матеріальної відповідальності

Ухвалою судді від 11.12.2025 року зазначена позовна заява залишена без руху.

Одночасно з позовною заявою, позивач подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

заборони МФ ДП «АМПУ» (адміністрації Миколаївського морського порту) до вирішення справи по суті відраховувати із його заробітної плати щомісячно 20 відсотків заробітку на підставі наказу від 01.12.2025 року №578/ОП.

В обґрунтування поданої заяви, вказав, що оспорюваний наказ про притягнення його до матеріальної відповідальності шляхом відрахування з заробітної плати в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку 35630,45 грн., є незаконним та таким, що винесений з порушенням діючих норм трудового законодавства.

При цьому, враховуючи оголошений військовий стан в України, вкрай нестабільну ситуацію в країни, безпідставне утримання його заробітної плати є протиправним та поставить його та його родину у вкрай скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що не застосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Так у позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати наказ про притягнення його до матеріальної відповідальності шляхом відрахування з заробітної плати в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку 35630,45 грн..

Відповідно до п.2 оспорюваного наказу визначено обов`язок централізованої бухгалтерії стягнути шкоду шляхом відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 , щомісячно 20 відсотків, до повного покриття шкоди.

Встановлені фактичні данні свідчать про наявність реального спору між сторонами.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих неправомірних дій відповідача.

При цьому, спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відрахування із заробітної плати позивача щомісячно 20 відсотків заробітку на підставі оспорюваного наказу є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду.

При вирішенні питання, щодо застосування зустрічного зобов`язання, суд виходить з наступного.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо , позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасного існування вказаних підстав, про що зазначив Верховний Суд у своїй Постанові від 01.07.2020 року у справі №569/13105/18.

Позивач має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території України.

З урахуванням зазначеного, підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

З огляду на те, що заява про забезпечення позову подана разом з позовною заявою, з урахуванням вимог ч.4 ст.152 ЦПК України позивачу необхідно усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду від 11.12.2025 року про залишення позовної заяви без руху не пізніше 22.12.2025 року

Керуючись ст. 149,150,153, 154,353,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Заборонити Миколаївській філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) до набрання рішенням у справі №487/9272/25 законної сили, вчиняти дії по відрахуванню із заробітної плати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 20 відсотків заробітку, щомісячно, на підставі наказу від 01.12.2025 року №578/ОП.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали до негайного виконання направити до Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського міського порту)

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.О.Притуляк