Провадження № 2/524/7267/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 грудня 2025 року

Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Ковальчук Т. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кобзій Б. І., звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука із зазначеною позовною заявою, у якій просив стягнути з Кременчуцької об`єднаної філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпідставно стягнені з нього за виконавчим листом N? 524/12142/21, виданим 23 вересня 2022 року Автозаводським районним судом міста Кременчука на підставі заочного рішення від 03 березня 2022 року, грошові кошти у сумі 12991, 56 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 23 жовтня 2024 року звертався з заявою про поворот виконання рішення до Автозаводського районного суду міста Кременчука, який ухвалою від 24 жовтня 2024 року його заяву залишив без розгляду та повернув заявнику, роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення. Заявником було враховано та усунуто допущені недоліки.

Ухвалою від 04 лютого 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука подану вдруге заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі N?524/12142/21 повернув без розгляду, роз`яснивши, що він не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення безпідставно набутого майна в порядку Глави 83 ЦК України. При цьому суд виходив із того, що стаття 444 ЦПК України не містить приписів щодо наявності права суду першої інстанції на здійснення повороту виконання рішення після скасування заочного рішення.

Постановою від 17 червня 2025 року Полтавський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 04 лютого 2025 року задовольнив частково, ухвалу суду першої інстанції змінив, виклавши підстави повернення без розгляду заяви про поворот виконання судового рішення в редакції мотивувальної частини цієї постанови, за якою: «При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції допустив надмірний формалізм при трактуванні положень статті 444 ЦПК України, дійшовши помилкового висновку про відсутність права суду першої інстанції на здійснення повороту виконання рішення після скасування заочного рішення. При цьому, поза увагою районного суду залишився той факт, що заява про поворот виконання судового рішення подана до суду 31 січня 2025 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною десятою статті 444 ЦПК України, який обраховується від дати постановлення ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука про залишення позову без розгляду, а саме 01 вересня 2023 року. Клопотання про поновлення пропущеного строку заявником не ініційовано, як і не наведено обґрунтувань поважності його пропуску, а тому за правилами частини другої статті 126 ЦПК України така заява підлягає поверненню без розгляду, як подана після закінчення процесуальних строків.»

Вищевказане свідчить про те, що підставою для повернення заяви про поворот виконання є її подання після закінчення процесуального строку, а не неможливість її розгляду в порядку статті 444 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для відмови у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України та роз`яснює ОСОБА_1 право звернення до суду з заявою про поворот виконання судового рішення в порядку статті 444 ЦПК України.

Керуючись статтею 186, 444 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до АТ «Полтаваобленерго» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. М. Ковальчук