Справа № 496/4755/25
Провадження № 2/496/2980/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Касьяненко А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку, -

В С Т А Н О В И В :

До Біляївського районного суду Одеської області звернулась представник позивача з позовом до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31 травня 2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Тітка позивача до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,22 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області. Право власності ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 842268, виданим 6 вересня 2005 року Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області. За життя ОСОБА_2 залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений 11 листопада 2016 року секретарем виконавчого комітету Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області, згідно якого заповідала позивачу вищезазначену земельну ділянку. Однак про наявність заповіту ОСОБА_1 нічого не було відомо, так як на день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 він перебував на заробітках за кордоном, про що свідчить штамп у закордонному паспорті: дата перетину кордону - ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з початком 24 лютого 2022 року повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, позивач не мав змоги повернутися додому. Про наявність заповіту дізнався від своєї матері, яка розпочала робити ремонт в тітчиному будинку та виявила складений на його ім`я заповіт. Одразу після того, як позивач дізнався про наявність заповіту, він звернувся до нотаріуса за місцем свого знаходження - в м. Брно Чеської Республіки, з метою складання заяви про прийняття спадщини. 14 квітня 2025 року було виготовлено відповідну заяву та направлено до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області. Однак у прийнятті заяви було відмовлено (лист-відмова №1492/01-16 від 3 червня 2025 року) у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Вважає, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений мною з поважних причин, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та протягом встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач перебував за кордоном і не знав та не міг знати про наявність заповіту.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 01 серпня 2025 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання та витребувано у державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області фотокопію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До підготовчого судового засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому від адвоката Осадчої Н.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.05.2022 року.

Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 842268, ОСОБА_2 належала земельна ділянка № НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кагарлицької сільської ради Біляївського (теперішнього Одеського) району Одеської області, загальною площею 6, 22 га.

З копії заповіту від 11 листопада 2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області за реєстр. № 24, ОСОБА_2 заповідала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 6, 22 га., що знаходиться на території Кагарлицької сільської ради Біляївського (теперішнього Одеського) району Одеської області позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , але листом № 1492/01-16 від 03.06.2025 року йому було відмовлено, так як позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до листа державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. від 16.09.2025 року вих. № 2116/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкова справа не відкривалась.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України.

Таким чином, оскільки позивач був необізнананий про наявність заповіту на його ім`я, у зв`язку з чим він не мав змоги звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому суд дійшов до переконання, що дана обставина є поважною причиною пропуску строку.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що доводи позивачки обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1222, 1270, 1272-1273 ЦК України, ст.ст. 9-10, 12-13, 200, 206, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю в три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Горяєв