Справа №639/5475/25
Провадження №2/639/1870/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Новобаварський районни йсуд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря - Яременко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/5475/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова звернувся представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8157561 від 05 серпня 2024 року у розмірі 22 115,00 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8157561.

28.03.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28032025 у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належну йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу реєстру боржників № 1 від 28.03.2025 до договору факторингу № 28032025 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8157561 від 05 серпня 2024 року, та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 115,00 грн.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов?язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснювала жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Представник позивача вказує, що відповідач порушує умови кредитного договору, внаслідок чого за нею виникла заборгованість на загальну суму 22 115,00 грн., у зв`язку з чим позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09 вересня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомив, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів позичальнику. Крім того, додані розрахунки заборгованості є документами, що складені позивачем. Також зазначив, що у справі відсутні належні та достатні докази передачі прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Повідомив, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитним договором є незаконними, оскільки на нього поширюються пільги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»., заперечував щодо стягнення пені. Просив у позові відмовити.

17 вересня 2025 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив згідно якої повідомлено, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Зазначила, що надані додаткові розрахунки заборгованості за Кредитним договором є складеними Первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх. У відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов Договору та додатків до нього. Відповідачем при підписанні Кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання кредиту Відповідачем при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов договору у Відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Отже, підписавши договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Кредитного договору між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві. Крім того зазначив, що документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов?язаних є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги. Просив позовні вимоги задовольнити.

25 вересня 2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву згідно яких повідомлено, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за договором №8157561 від 05.08.2024. Відповідач не був зобов?язаний попередньо звертатися до позивача із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів за кредитом. Позивачем на обгрунтування позовних вимог не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 15 жовтня 2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази.

26 листопада 2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані докази.

Представник позивача Миколаєнко В.М., яка діє на підставі від 06.06.2025 в судове засідання не з`явилась, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище.

Представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 07 серпня 2023 року , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у позові просили відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судомвстановлено, що 05 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8157561 (а.с.6-16). Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 2 000,00 грн., строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 1,35 %.

Пунктом 6 Договору обумовлено повернення кредиту та плата процентів за користування кредитом згідно з графіком платежів.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватись Правил.

06 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 8157561 від 05.08.2024, згідно якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 5 000,00 грн., в зв?язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору, зокрема викласти п. 1.3. Договору в новій редакції сума кредиту (загальний розмір) складає 7 000,00 грн. (а.с.20-22).

Як зазначає представник позивача, кредитний договір №8157561 від 05 серпня 2024 року та додаткова угода від 06 серпня 2024 року до договору № 8157561 від 05.08.2024 були укладені відповідачем шляхом підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно достатті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ч.ч.3, 4, 6, 7 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи,якій адресованапропозиція укластиелектронний договір,про їїприйняття (акцепт)може бутинадана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що кредитний договір №8157561 від 05 серпня 2024 року та додаткова угода від 06 серпня 2024 року до договору № 8157561 від 05.08.2024 укладені між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 підписані електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а отже матеріали справи свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов зазначеного договору та додаткової угоди до нього, як того вимагають положення ст.638 ЦК України. Разом з цим, виходячи з наведених умов кредитного договору №8157561 від 05 серпня 2024 року та додаткової угоди від 06 серпня 2024 року до договору № 8157561 від 05.08.2024, надання кредитних коштів здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта, уключаючи використання реквізітів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 6-16). Однак, представник відповідача заперечуючи проти позову посилалась на те, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-яких належних та допустимих і достатніх доказів перерахування кредитних коштів позичальнику.

Так, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 755/2284/16-ц.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

На виконання ухвали суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшла виписка за договором № б/н за період з 05.08.2024 по 07.08.2024 по рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що на рахунок НОМЕР_2 : 05.08.2024 було зараховано коштів на суму 2 000,00 грн. та 06.08.2024 було зараховано коштів на суму 5 000,00 грн.

Крім того повідомлено, що на ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (а.с. 133).

Належним доказом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника може бути квитанція або платіжна інструкція, інший документ банку платника (кредитодавця), а також доказ належності карткового рахунку, на який здійснено переказ, позичальнику.

Отже, судом встановлено, що наданою інформацією АТ КБ «Приват Банк» підтверджується перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 у загальному розмірі 7 000,00 грн.

Судом встановлено, що в період дії договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору №8157561 від 05.08.2024, внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 кредитних зобов`язань за вказаним кредитом у нього виникла заборгованість за договором в розмірі 22 115,00 грн., з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 11 475,00 грн. - сума заборгованості по сплаті відсотків, 3 640,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Авентус Україна» та умовами договор укладеного між сторонами (а.с. 96-100).

Надалі, 28 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28032025 у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належну йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 102-106).

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до витягу реєстру боржників № 1 від 28 березня 2025 року до договору факторингу № 28032025 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8157561 від 05 серпня 2024 року, та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 115,00 грн. (а.с. 16).

Разом з цим, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що у справі відсутні належні та достатні докази передачі прав вимоги від первісного кредитора до позивача, а саме: підтвердження сплати первісному кредиторк коштів за договором факторингу.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно п.п. 3.3. п. 3 Договору факторингу від 28.03.2025 № 28032025, ціна продожу за договором включає в себе ціну продажу згідно реєстру боржників № 1 та реєстру боржників № 2 та становить 4 516 376,32 грн.

Підпунктом 3.4. п. 3 Договору факторингу від 28.03.2025 № 28032025, фактор сплачує клієнту 100 % ціни продажу, передбаченої п.п. 3. Цього договору протягом чотирьох робочих днів з моменту передачі по акту прийому передачі реєстру боржників,

шляхом безготівкового перерерахування грошових коштів за наступними реквізитами клієнта IBAN НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк».

Згідно платіжного доручення від 01 квітня 2025 року № 684, ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено на рахунок ТОВ «Авентус Україна» 4 516 376,32 грн., плата за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 28032025 від 28.03.2025 (а.с.111).

Отже, судом встановлено, що стороною позивача надано належнй доказ, на підтвердження оплати за Договором факторингу від 28.03.2025 № 28032025.

Крім того, надані інші докази, які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором, а саме: оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором (а.с. 101-110).

Отже, позивач надав докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на етапі укладення договорів факторингу.

Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 115,00 грн., з яких 7 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 11 475,00 грн. - сума заборгованості по сплаті відсотків, 3 640,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами.

Однак, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитним договором є незаконними, оскільки на нього поширюються пільги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ з березня 2022 року, є учасником бойових дій, що підтверджується копіями посвідчень (а.с. 75, 76-78).

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Отже, ОСОБА_1 має право як військовослужбовець на встановлені законодавством пільги щодо ненарахування процентів, пені та штрафів.

Як вже було встановлено судом, 05 серпня 2024 року між між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8157561, тоді як ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ з березня 2022 року.

А отже, на відповідача поширюються вимоги ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів, пені та штрафів.

З огляду на вищевикладене,а також враховуючи розрахунок заборгованості станом на 28.03.2025 у відповідача утворилась заборгованість за договором № 8157561 від 05.08.2024 на сума боргу, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 000,00 грн.

За таких встановлених фактичних обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача заборгованість за договором № 8157561 від 05.08.2024 на сума боргу, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 000,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 22 115,00 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 7 000,00 грн. = 31,6 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 3 028,00 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 31,6 % = 956,85 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. 42 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 627, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором 8157561 від 05.08.2024 в сумі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 956,85 грн. (дев?ятсот п?ятдесят шість гривень 85 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ;

Відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 11.12.2025

Суддя В.В. Труханович