Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - ОСОБА_26,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської рада, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (позовна вимога-1), а також визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 на наступне майно:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 01.10.2000, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Назарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 8363;

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину, серія та номер: 894, виданий 16.11.2023 року, видавник: ПН КМНО Гоменюк О.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- квартира за адресою загальною площею 61,46 кв.м.: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_5 на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 895, виданий 16.11.2023, видавник: ПН КМНО Гоменюк ОМ., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- гаражний бокс № НОМЕР_1 загальною площею 63,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 , який належав ОСОБА_5 на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 896, виданий 16.11.2023, видавник: ГІН КМНО Гоменюк О.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

- транспортний засіб HONDA CR-V 2008 року випуску, який належав ОСОБА_5 на праві власності, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 07.11.2008 (позовна вимога-2).

В обґрунтування позовних вимог вказується, з лютого 2002 року ОСОБА_2 працювала на посаді «старший викладач кафедри фінансів» в Академії Муніципального Управління, де в 2003 року познайомилась з ОСОБА_5 , яка працювала на посаді «викладач іноземних мов». Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відразу склались дружні відносини.

Зазначається, що на початку вересня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли рішення про проживання разом, враховуючи, що обидві працювали в Академії Муніципального Управління, місцем спільного проживання було обрано квартиру ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дана квартира знаходиться поряд з місцем їх роботи. Крім того, ОСОБА_5 розповіла позивачці про своє вкрай погане здоров`я та необхідність в постійній присутності близької людини в зв`язку «з частими панічними атаками та необхідністю підтримки близької рідної людини».

У позові звертається увага на те, що починаючи з 2018 року стан здоров`я ОСОБА_5 почав різко погіршуватися та в подальшому в 2023 році ОСОБА_6 було поставлено діагноз «множинна мієлома» з ураженням кісток черепу, хребців. Мієломна нефропатія».

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 03.04.2024 Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), актовий запис про смерть складено 03.04.2024 №1036 та 08.04.2024 за заявою ОСОБА_7 у приватного нотаріуса КМНО Гоменюк О.М. було відкрито спадкову справу, за фактом смерті ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним витягом із спадкового реєстру № 76524131 від 08.04.2024, спадкова справа № 72267845.

У позові наголошується, що у покійної ОСОБА_5 нікого з родичів першого, другого, третього ступеня споріднення на час відкриття спадщини не було. Дітей у ОСОБА_5 не було, як рідних братів та сестер. Лише далекі родичі, з якими ОСОБА_8 майже не підтримувала відносини.

Зауважується, що з самого початку проживання (з вересня 2004 року) разом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 почали вести спільне господарство та розділили обов`язки щодо придбання та обслуговування (ремонту) спільного майна. ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок здійснювати придбання побутової техніки, ремонт квартири та організацію ремонту під`їзду будинку, де знаходиться будинок, на підтвердження чого до матеріалів справи надано низку документів, а саме: фіскальні чеки про придбання будівельних матеріалів, сантехніки, меблів тощо.

Також у позові зазначається, що:

- в період з серпня по листопад 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проводили ремонт належної останній на праві приватної власності житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 .

- в період з березня 2018 року по травень 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проводили ремонт належної останній на праві приватної власності житлової квартири за адресою АДРЕСА_3 .

- в період з червня по грудень 2020 року ОСОБА_9 та ОСОБА_5 проводили ремонт належної останній на праві приватної власності житлової квартири за адресою АДРЕСА_2 .

- в період з вересня по жовтень 2015 року, у зв`язку з аварійним станом даху в квартирі та березня 2023 року по березень 2024 року (плановий ремонт) ОСОБА_9 та ОСОБА_5 проводили ремонт належної останній на праві приватної власності житлової квартири за адресою АДРЕСА_5 .

Разом з тим, у позові стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 постійно відвідували разом батьків, як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_2 , допомагали батькам по господарству, відвідували друзів батьків, перебували в спільних мандрівках (2004-2008 роки м. Судак, АР Крим), організовували святкування днів народження, Нового року. Займали високу громадянську позицію, приймали разом участь в Помаранчевій революції.

Зі слів позивача, вона здійснювала систематичний догляд за ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість захворювання, постійне лікування та перебування на лікарняному. Позивач також надавала фінансову допомогу шляхом утримування ОСОБА_5 та сплати частини дорогого вартісного лікування, що підтверджується відповідними фіскальними чеками.

Акцентується, що 07.11.2024 ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Гоменюк О.М. з заявою про видачу Свідоцтва про право власності па спадщину за законом на наступне майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; гаражний бокс № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 та Постановою від 07.11.2024 Приватний нотаріус КМНО Гоменюк О.М. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище манно. Свою відмову обґрунтовувала наступним: « ОСОБА_2 не надано доказів проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних та інших відносин».

Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами загального провадження.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14.04.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи у судовому засіданні надала пояснення щодо заперечення позову, зазначивши, що викладені у позові доводи не можуть підтверджувати факт проживання однією сім`єю, тому у позові слід відмовити.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

До матеріалів справи долучено копію договору купівлі-продажу від 03.10.2000 (т. І, а.с. 44), укладеного між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , за яким остання придбала у власність квартиру під номером АДРЕСА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 894 від 16.11.2023 (номер спадкової справи № 16/2023), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_13 , 1936 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка - ОСОБА_5 (т. І, а.с. 41).

З вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом № 894 від 16.11.2023 (т. І, а.с. 38), вбачається, що спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_7 .

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом № 895 від 16.11.2023 (номер спадкової справи № 16/2023), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., з якої вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_13 , 1936 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка - ОСОБА_5 (т. І, а.с. 38).

Зі змісту вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом № 895 від 16.11.2023 (т. І, а.с. 38), вбачається, що спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_8 .

У т. І на а.с. 45 міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом № 896 від 16.11.2023 (номер спадкової справи № 16/2023), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., з якої вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_13 , 1936 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка - ОСОБА_5 (т. І, а.с. 38). Зі змісту вказаного свідоцтва, вбачається, що спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з: гаражного боксу № НОМЕР_1 в кооперативі по будівництву та експлуатації колективних гаражів-стоянок для автомобілів і мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян (Печерський р-н) «Глибокий Яр» по АДРЕСА_4 .

Транспортний засіб HONDA CR-V 2008 року випуску, належав ОСОБА_5 на праві власності, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 07.11.2008, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. І. а.с. 48).

21.12.1995 між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 21.12.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва (т. І, а.с. 31).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 23.09.2014 Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років помер ОСОБА_15 (т. І, а.с. 32).

Зі змісту копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 01.04.2023 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років померла ОСОБА_13 .

З 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 працювали в Академії Муніципального Управління, що підтверджується долученими до матеріалів справи копії трудових книжок (т. І, а.с. 18-22, 26-27).

30.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., та зареєстрований за № 45 (т. І, а.с. 34-35), за змістом якого належну їй квартиру АДРЕСА_9 та 6/12 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,0893 га, кадастровий номер :72:275:0093, за тією ж адресою, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 03.04.2024 Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років померла ОСОБА_5 (т. І, а.с. 28).

З матеріалів спадкової справи № 6/2024 (т. ІІ, а.с. 1-75) вбачається, що 04.10.2023 ОСОБА_3 до приватного нотаріуса КМНО Гоменюк О.М. було подано заяву про прийняття спадщини після смерті цивільної дружини ОСОБА_5 (т. ІІ, а.с. 18).

Постановою приватного нотаріуса Гоменюк О.М. від 15.11.2024 (т. ІІ, а.с. 51) ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не надано доказів проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини.

07.11.2024 ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Гоменюк О.М. з заявою про видачу Свідоцтва про право власності па спадщину за законом на наступне майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; гаражний бокс № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 (т. І, а.с. 50).

Постановою приватного нотаріуса Гоменюк О.М. від 07.11.2024 (т. І, а.с. 51) позивачці ( ОСОБА_2 ) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, яке належало ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надано доказів проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини.

У т. ІІ, на а.с. 202 наявний лист головного лікаря Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами № 01-10/04/808/25 від 25.03.2025, наступного змісту: «У Клінічній лікарні «Феофанія» Державного управління справами відсутні письмові відомості про особу котра відвідувала та здійснювала догляд за ОСОБА_5 під час її перебування на стаціонарному лікуванні у ввіреному мені закладі»

На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено копії: довідки про одержання праху № 9.225767К (т. І, а.с. 36); Свідоцтва № 3.25186.3 від 24.11.2010 про поховання ОСОБА_16 виданого ОСОБА_5 (т. І, а.с. 37); свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1147 від 29.10.2024, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М. (т. І, а.с. 84); свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1148 від 29.10.2024, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М. (т. І, а.с. 85); медичних документів та фіскальних чеків (т. І, а.с. 86-107); квитанцій на придбання будівельних матеріалів, обладнання, меблів тощо (т. І, а.с. 108-151).

Також у судовому засіданні заслухано свідків, зокрема свідок ОСОБА_17 , яка є сусідкою позивача та проживає за адресою: АДРЕСА_10 , зазначила, що позивач проживає за вказаною у позові адресою з 2004 року, позивач зверталася у комунальні служби коли щось у будинку ламалося, а також запрошувала бригаду майстрів, коли робили ремонт під`їзду.

Свідок ОСОБА_18 надала показання, що є сусідкою позивача, проживає у квартирі №12 . Проживає у цьому будинку з 2012 року, спілкувалася із померлою та позивачем. У 2023 році ОСОБА_5 госпіталізували у «Феофанію». Оскільки вона працює лікарем, позивач часто радилася із нею що потрібно для лікування ОСОБА_5 . Ніколи не бачила, щоб у квартиру ОСОБА_5 приходив чоловік. Зазначила, що позивач купувала продукти та займалася побутовими питаннями.

Свідок ОСОБА_19 надала показання, що вона працює медсестрою у лікарні «Феофанія». У 2023 році у лікарню була госпіталізована ОСОБА_5 у важкому стані, позивач постійно її провідувала та допомагала возити на аналізи. Також позивач приносила медикаменти. Також вона бачила, що позивач приносила у лікарню продукти харчування.

Свідок ОСОБА_20 зазначила, що працює медсестрою у лікарні «Феофанія». Зазначила, що хвору ОСОБА_5 відвідувала позивач, вона допомагала піднімати її на медичні процедури та підтримувала психологічно.

Свідок ОСОБА_21 надала показання, що вона є сусідкою позивача, проживає у квартирі №14 . Зазначила, що з позивачем у неї добросусідські відносини, позивач організувала ремонт у під`їзді та встановлення домофону. Позивач також опікувалася ОСОБА_5 , оскільки остання хворіла.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що є сусідкою позивача, проживає у квартирі АДРЕСА_13 . Зазначила, що вона також провідувала ОСОБА_5 у лікарні та допомагала у догляді за нею позивачу. Позивач почала проживати у будинку приблизно з 2004 року, організувала встановлення домофону та ремонту у під`їзді (збирала гроші, викликала майстрів).

Свідок ОСОБА_23 , яка є сусідкою позивача, проживає у квартирі №3 за заначеною вище адресою, надала показання, що у неї гарні сусідські стосунки із позивачем, позивач активно приймає участь у благоустрої будинку та організовує вирішення побутових питань будинку. Померла ОСОБА_5 працювала вчителем.

Свідок ОСОБА_24 надала показання, що знає позивача, оскільки вони разом навчалися, і коли у 2004 році вона залишилася за життєвими обставинами без квартири, позивач надала їй можливість проживати у своєму житлі у м. Василькові. Зазначила, що позивач проживала із померлою з 2004 року.

Свідок ОСОБА_25 надала показання, що знала ОСОБА_5 приблизно 10 років, оскільки остання була класним керівником її сина та працювала у Введенській гімназії. Коли ОСОБА_5 поскаржилася їй на своє захворювання, вона допомогла знайти лікуючого лікаря. Також вона провідувала ОСОБА_5 у лікарні, бачила що її також провідувала та доглядала позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 2 СК України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Згідно ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Верховний Суд зазначив, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (постанова КЦС ВС від 07 лютого 2018 року. №127/1765/16).

Доказами спільного проживання можуть бути показання свідків, довідка ЖЕК або запис у будинковій книзі, відмітка в паспорті, наявність у спадкоємця свідоцтва про смерть та інших особистих речей і документів померлого, медичне обслуговування за спільною адресою, довідки з відповідних органів самоврядування про факт проживання однією сім`єю тощо.

Належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами сімейних взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних сім`ї. Наявність у позивача лише документів, пов`язаних зі смертю та захороненням спадкодавця не є належними доказами, оскільки ці документи не підтверджують факт перебування позивача в фактичних шлюбних відносинах зі спадкодавцем (постанова ВС від 25 листопада 2019 року №202/5003/16-ц).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичної сім`ї та ведення нею спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного сторін сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні статті 3 СК України (постанова ВС 16 січня 2019 року №343/1821/16-ц, 22 серпня 2018 року №644/6274/16-ц, 12 грудня 2019 року. №466/3769/16, 24 червня 2021 року №694/646/20, 13 липня 2021 року №522/10375/19).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 зазначає у заявах по суті про ведення з померлою спільного господарства, наявність спільного побуту, але при цьому не надає належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження саме таких фактів.

Факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в одній квартирі та догляд позивачки за померлою сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що між ними склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, фактичні сімейні відносини.

Зокрема позивачем на підставі поданих нею доказів не доведено наявність таких відносин із спадкодавцем, які б дали їй право бути віднесеною до осіб четвертої черги спадкування за законом, наявності спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, ремонт саме такого житла за рахунок спільних коштів, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням.

Будь-яких домовленостей щодо розподілу обов`язків між позивачем та померлою відносно оплати за житлово-комунальні послуги суду не надано, а тому не встановлено достеменно, що позивач брав участь у таких обов`язках.

Суд встановив, що позивачка та померла ОСОБА_5 були зареєстровані за різними адресами.

Наявність у позивача документів, які пов`язані із смертю спадкодавця, а саме: довідка про одержання праху, свідоцтво про смерть, не є доказами наявності юридичного факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим у відповідності до ст. 1264 ЦК України.

Оскільки необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років, суд звертає увагу, що показання допитаних у судовому засіданні свідків, щодо спільного проживання без доведення інших вищевказаних обставин, які мають значення для віднесення позивача до четвертої черги спадкоємців у відповідності до ст. 1268 ЦК України, не є достатніми доказами на підтвердження факту спільного проживання позивача із померлою однією сім`єю. А повідомлені свідками обставини, які пов`язані з тим, що позивач проживала у зазначеній квартирі та допомагала померлій по господарству та у побуті, організовувала проведення ремонтних робіт у під`їзді та встановлення домофону, провідувала та доглядала ОСОБА_5 у лікарні, не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання їх саме як однією сім`єю, а можуть засвідчити лише факт наявності близьких відносин між сторонами.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, адже наявність лише спільного проживання позивача із спадкоємцем на час відкриття спадщини не є достатнім для віднесення позивача до четвертої черги спадкоємців за законом у відповідності до ст. 1264 ЦК України, а отже у задоволенні позовної вимоги-1 слід відмовити.

Щодо позовної вимоги-2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , то оскільки така вимога є похідною від основної позовної вимоги-1, у якій відмовлено, а відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги-2, а тому у такій слід відмовити.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для правильного вирішення справи, суд не встановив.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а відтак сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 81, 141, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_2 до Київської міської рада, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

відповідач Київська міська рада, місцезнаходження - місто Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ;

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, місцезнаходження - місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 9, оф.1;

третя особа ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Повний текст судового рішення складено 27.11.2025.

Суддя О.І. Якимець