ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3413/24 Головуючий суддя І інстанції Філіп`єва В. В.
Провадження № 22-ц/818/2876/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Браславської Ольги Анатоліївни на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 лютого 2025 року, у цивільній справі №621/3413/24, за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2025 року.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 є батьком позивача. Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачеві ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, однак самостійно утримувати себе він не може, оскільки був прийнятий на навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року у відокремлений структурний підрозділ "Харківський фаховий коледж інформаційних технологій Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського "Харківський авіаційний інститут", на денну форму навчання за спеціальністю "Комп`ютерна інженерія, радіомовлення та телебачення". Відповідач по справі не надає йому будь якої матеріальної допомоги, необхідної для його навчання, не зважаючи на те, що є працездатною особою, інших утриманців не має, а тому може надавати таку допомогу. В зв`язку з цим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на час навчання. (а.с. 1-4).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24 лютого 2025 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 11.09.2024 року, - і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок

Ухвалою цього ж суду від 24 лютого 2025 року у вищевказаному рішенні суду виправлено описку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Браславська Ольга Анатоліївна подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 , а саме стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання, в зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/10 частки доходів платника аліментів, щомісячно, до досягнення отримувачем аліментів 23 річного віку або до закінчення навчання. Розгляд справи проводити у відсутність відповідача , який несе військову службу за межами Харківської області. Судові витрати залишити за відповідачем.

Вказав, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження потреби у матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням. Разом з цим, відповідач повідомив суд , що на його утриманні знаходиться його дружина, яка не працює і не отримує доходів, а також те, що відповідач має забезпечувати і свої життєві потреби , такі як харчування, придбання одягу, сплати житлово-комунальних послуг. На підставі викладених у відзиві доводів і аргументів , не дивлячись на відсутність доказів на підтвердження потреби позивача у матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 просив суд частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/10 частки доходів платника аліментів, щомісячно, до досягнення отримувачем аліментів 23 річного віку або до

закінчення навчання. Середньомісячна заробітна плата відповідача за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року становить 24 134 грн (довідка про доходи додається). За цей же період

відповідач сплатив за житлово-комунальні послуги (газо та водопостачання) в середньому 3400 грн на місяць. Після відрахування з щомісячного доходу відповідача аліментів в розмірі 1/ 4 частки доходів, оплати за комунальні послуги , у відповідача буде залишатися в середньому 14 701 грн. 1/4 частки доходів відповідача щомісячно в середньому складатиме 6033 грн. Якщо

до цієї суми додати стипендію , яку отримує позивач виходить 7600 грн. Таким чином , позивач, не довівши взагалі потреби у матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням , за рішенням суду , буде отримувати більше, ніж залишатися відповідачу з дружиною на двох. При цьому, якщо розмір аліментів буде складати 1/10 частки доходів відповідача, що становитиме в середньому 2413 грн + стипендія, яку отримує позивач 1575 грн, всього 3988 грн щомісячно, цього цілком достатньо для життєзабезпечення позивача, який отримує без коштовне навчання, не витрачає кошти на проїзд до місця навчання та в зворотному напрямку, не витрачає кошти на придбання навчальної літератури тощо, не платить за житлово-комунальні послуги. У відзиві на позовну заяву відповідач зауважував про необхідність позивачу надати докази, що він потребує допомоги саме у зв`язку з продовженням навчання, але таких доказів надано не було, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Вказав, що в оскаржуваному рішенні невірно зазначена дата народження позивача, невірно зазначена назва посада, на якій до звільнення працювала дружина відповідача, а також помилково зазначено, що відповідач є військовослужбовцем за мобілізацією.

Просить Харківський апеляційний суд долучити до матеріалів справи нові письмові докази, які були отримані представником відповідача після ухвалення оскаржуваного судового рішення, оскільки ОСОБА_1 несе військову службу за межами Харківської області і не було можливості надати ці докази своєму представнику завчасно. Довідка про доходи відповідача отримана після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною в силу положень ч.6 ст. 19 ЦПК України та розглядається в спрощеному порядку, а ціна позову складає менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із того, що ціна позову визначена сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (стаття 176 ч.1п.3 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Вирішуючи спір про стягнення аліментів та задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції мотивував свої висновки неступним чином.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивачеві ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 18 років, і він продовжує навчання в коледжі, строком до 30.06.2025 року, в зв`язку з чим позбавлений можливості працевлаштуватися й утримувати себе самостійно.

Розмір отримуваної стипендії в сумі 1574,93 гривень щомісячно є явно недостатнім для забезпечення особистих життєвих потреб, навіть в порівнянні зі встановленим Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковим мінімумом для працездатних осіб 3028,00 гривень.

Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже надавати матеріальну допомогу сину може тільки відповідач ОСОБА_1 .

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів щодо неможливості надання ним такої допомоги за станом здоров`я, наявності на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якого є відповідач ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №89 від 06.07.2006 року. (а.с. 11)

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до 06.05.2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №27 від 06.05.2011 року. (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 05.06.2023 року Відділом Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис про смерть №164 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади №2024/010143281 від 23.08.2024 року. (а.с. 7)

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є студентом денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Харківський фаховий коледж інформаційних технологій Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського "Харківський авіаційний інститут", строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, наказ про зарахування №53-у від 30.07.2021 року, що підтверджується Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №165390 від 24.07.2024 року, студентським квитком серія НОМЕР_4 . (а.с. 8-9, 13)

Згідно довідки Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №01-21/1481 від 12.09.2024 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_1 з 30.11.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 , виданим Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №198 від 30.11.2018 року. (а.с. 34)

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , 29.06.2024 року була звільнена з посади завідувача відділу обслуговування Приватного вищого навчального закладу ХГУ "Народна українська академія", у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України, наказ №43-к від 17.06.2024 року. (а.с. 35-37)

Згідно Довідки про грошове забезпечення та інші види виплат №116, відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу в Національній академії Національної гвардії України, та за період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року з відповідача за виконавчими листами утримано 146739,95 гривень. (а.с. 38)

Постановою старшого державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Горбачової Наталії Сергіївни від 04.06.2019 року на підставі ст. ст. 3, 4, 24-27 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-395/2010 виданого 26.01.2010 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 200,00 гривень щомісячно. (а.с. 47-48)

Постановою старшого державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Горбачової Наталії Сергіївни від 19.09.2019 року на підставі ст. ст. 8, 18 Закону України "Про виконавче провадження" внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме змінено номер виконавчого листа, дата його видачі та резолютивна частина зазначено: змінити спосіб стягнення аліментів зі ОСОБА_1 , визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.01.2010 по справі №2-395/2010, стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 49)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню НОМЕР_8, вбачається, що станом на 01.07.2024 року сукупний розмір заборгованості складає 2,50 гривень. (а.с. 50-51)

Постановою старшого державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Горбачової Наталії Сергіївни від 03.10.2024 року на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено. Встановлено: вимоги виконавчого документу боржником виконано у повному обсязі, дитина досягла повноліття, заборгованість зі сплати аліментів на день повноліття дитини відсутня. (а.с. 52-53)

Дід та баба позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є пенсіонерами за віком, що підтверджується пенсійними посвідченнями № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , виданих Пенсійним фондом України. (а.с. 60, 61)

Згідно до інформації, наданої Головним управлінням ДПС у Харківській області №26625/5/20-40-12-03-09 від 27.12.2024 року вбачається, що з першого кварталу по третій квартал 2024 року:

- ОСОБА_2 отримував стипендію за період з 01.01.2024 року по 31.07.2024 року в розмірі по 1510,00 гривень щомісячно, та з 01.08.2024 року по 30.09.2024 року в розмірі 1574,93 гривень щомісячно, загальна сума виплат складає 13719,86 гривень;

- ОСОБА_2 отримував соціальну допомогу в січні та лютому 2024 року в розмірі по 3000,00 гривень, загальна сума виплат складає 6000,00 гривень. (а.с. 75-76)

Отже, з матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, і він продовжує навчання в коледжі, строком до 30.06.2025 року, в зв`язку з чим позбавлений можливості працевлаштуватися й утримувати себе самостійно.

Розмір отримуваної стипендії в сумі 1574,93 гривень щомісячно є явно недостатнім для забезпечення особистих життєвих потреб, навіть в порівнянні зі встановленим Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитковим мінімумом для працездатних осіб 3028,00 гривень.

Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже надавати матеріальну допомогу сину може тільки відповідач ОСОБА_1 .

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів щодо неможливості надання ним такої допомоги за станом здоров`я, наявності на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Таким чином, ОСОБА_2 дійсно потребує матеріальної допомоги в зв`язку з продовженням навчання. Відповідач не надав до суду доказів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції, що він не змозі сплачувати присуджене судом утримання свого повнолітнього сина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відомостей щодо добровільної допомоги відповідачем своєму синові, який є повнолітньою дитиною, що продовжує навчання, - матеріали справи не містять.

Відповідач перебуває у працездатному віці. Даних про те, що розмір доходів відповідача не дає йому змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, матеріали справи не містять.

Аргументи відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву про те, що дружина відповідача не працює, та втратила роботу у зв`язку з російською збройною агресією проти України, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно копії трудової книжки ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) 29 червня 2024 року була звільнена у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору (а.с.36), крім того, з огляду на свій вік вона є працездатною.

Твердження апеляційної скарги про те, що відповідач сплачує комунальні послуги та має інші витрати, а син навчається дистанційно, тому розмір аліментів повинен складати 1/10 частину, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, щовідповідно до правого висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідач є працездатною людиною та доказів неспроможності сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі - до суду першої та апеляційної інстанції не надав.

Доводи скарги про те, що в оскаржуваному рішенні невірно зазначена дата народження позивача, невірно зазначена назва посада, на якій до звільнення працювала дружина відповідача, а також помилково зазначено, що відповідач є військовослужбовцем за мобілізацією, колегія суддів не приймає, та роз`яснює, що апелянт не позбавлений звернутися до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки у рішення суду.

Таким чином, встановивши, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є студентом денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Харківський фаховий коледж інформаційних технологій Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського "Харківський авіаційний інститут", строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, наказ про зарахування №53-у від 30.07.2021 року, що підтверджується Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №165390 від 24.07.2024 року, студентським квитком серія НОМЕР_4 . (а.с. 8-9, 13), та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 є працездатною людиною та має можливість надавати дочці таку допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, врахувавши матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я та наявність інших утриманців.

Враховуючи обов`язок батьків утримувати дітей, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, що відповідає принципу розумності і справедливості, не порушує прав платника та одержувача аліментів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його запереченнями щодо позовних вимог, викладені у відзиві на позовну заяву, які були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав належну оцінку, яка відповідає нормам права, а тому суд апеляційної інстанції їх відхиляє.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності, та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей в ситуації, коли вони здобувають професію та можливість нею самостійно заробляти - є запорукою можливості у дітей у майбутньому виконувати відповідний обов`язок утримання непрацездатних батьків, якщо вони цього будуть потребувати, ч. 1 ст. 202 СК України.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Додані до апеляційної скарги нові докази колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем порушено порядок подання доказів та не обґрунтовано поважних причин неможливості їх подання до суду першої інстанції. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що по справі відкрито провадження згідно ухвали суду було 16.09.2024, а справу розглянуто 24.01.2025, у відповідача було вдосталь часу, також відповідач, який наразі захищає Батьківщину був представлений адвокатом.

Представником відповідача не було доведено неможливості надання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не заявлено клопотання про поновлення строку для подання цих доказів, таким чином, апеляційний суд не може врахувати нові докази.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Браславської Ольги Анатоліївни- залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 15 грудня 2025 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.