Справа №462/4141/25
пр № 2/464/2527/25
УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Рейман В.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання сторонам строку для примирення,

встановив:

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

11.09.2025 відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про надання сторонам строку для примирення, оскільки не погоджується з вимогами позову, вважає, що, з огляду на наявність у них на утримання неповнолітньої дитини, існує можливість збереження шлюбу та сім`ї.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила таке задовольнити. Пояснила, що вважає за можливе зберегти сім`ю, оскільки не існує жодних обставин, що б свідчили про припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин, зокрема, їх окреме проживання зумовлене тим, що останній виїхав закордон на роботу з метою покращення їх матеріального стану, тоді як їй довелось повернутись проживати до України за станом здоров`я їх неповнолітнього сина та необхідністю останнього здобуття освіти.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та надання сторонам строку для примирення. Пояснив, що наполягає на задоволенні позовних вимог та розірванні шлюбу. Вказав, що проживає за кордоном. На даний час у нього є стосунки з іншою жінкою, відтак вважає збереження шлюбу неможливим.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила такі задовольнити. Щодо клопотання відповідача заперечила.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву про надання строку для примирення та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що 28 липня 2012 року сторони уклали шлюб (а. с. 7).

В подружжя є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

З доводів позовної заяви вбачається, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків.

Разом з тим, з пояснень учасників справи встановлено, що окреме проживання сторін зумовлено працевлаштуванням позивача за межами України, пов`язане із необхідність матеріального забезпечення сім`ї, а також повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України.

Доказів того, що причиною окремого проживання сторін стало непорозуміння між ними, у зв`язку з якими сторони не бажали проживати разом, що стало підставою для припинення сімейних відносин, матеріали справи не містять.

Крім того, при вирішенні наявності підстав для надання сторонам строку для примирення, суд враховує тривалість подружніх відносин та наявність неповнолітнього сина, який виховується спільно подружжям.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що непорозуміння між подружжям носять тимчасовий характер, а сімейні відносини не зруйновані остаточно, відтак існує реальна можливість примирення сторін.

Таким чином, враховуючи волевиявлення відповідача, з метою недопущення порушення права дитини на сім`ю, суд приходить до переконання про необхідність надання сторонам строку для примирення тривалістю чотири місяці, у зв`язку із чим клопотання підлягає до задоволення.

Надання за встановлених судом обставин строку для примирення не є примушування до шлюбу, оскільки жодним чином не порушуватиме права людини, відповідатиме моральним засадам суспільства та метою цього є можливість збереження сім`ї.

З урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 251, п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі необхідно зупинити до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст. ст. 251, 258-261, 253, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

клопотання задовольнити.

Надати сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення тривалістю чотири місяці.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Головуюча Сабара Л.В.