ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 638/21181/24

провадження № 22-ц/818/4419/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Борзова Ярослава Едуардовича на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року, під головуванням судді Смирнова В.А.,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 грн та судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1350-6033 від 17.02.2024 року в розмірі 100 000,00 грн, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 80 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Борзов Ярослав Едуардович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішенням, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Зазначає, що рішення суду є таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що на підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту на підставі кредитного договору № 1350-6033 від 17.02.2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало власну довідку про перерахування суми кредиту № 1350-6033 від 17.02.2024 року та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Капітал» його клієнтам через систему платежів LigPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року. Проте, в довідці ТОВ «Укр Кредит Капітал» та листі АТ КБ «ПриватБанк» про здійснення перерахування коштів на певні рахунки зазначено про переказ 17.02.2024 року та 20.02.2024 року на рахунок НОМЕР_1 коштів в розмірі 20000,00 грн. Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду жодних доказів на підтвердження належності рахунку НОМЕР_1 саме відповідачу та надходження на його рахунок грошових коштів на підставі кредитного договору № 1350-6033 від 17.02.2024 року. Власна довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1350-6033 від 17.02.2024 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання відповідачеві кредиту. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду першої інстанції і доказів існування правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк» та їх змісту, яке, згідно доводів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача. Не надано також позивачем до позовної заяви і доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», яке здійснило переказ коштів на рахунки відповідача від імені кредитора. За таких обставин позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок. Належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачу певної суми від кредитодавця можуть бути виключно первинні документи, яких позивач не надав. Надані позивачем документи не є належним доказом виконання умов договору (перерахування коштів відповідачу), а є лише внутрішніми документами та не підтверджують перерахування коштів саме Позивачем на рахунок саме Відповідача. Також звертає увагу на те, що суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, невірно застосував Закон України «Про споживче кредитування», що призвело до ухвалення помилкового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені Кредитним договором №1350-6033 від 17.02.2024 року, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим Договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим Договором у розмірі 100000 грн.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає в повній мірі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1350-6033.

На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С3729, для підписання Кредитного договору 1350-6033 від 17.02.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 17 000,00 грн; - строк кредитування 300 днів; - базовий період* 20 днів; - знижена % ставка 2,50 % в день; - стандартна % ставка 2,50 % в день.

Також Додатковою угодою_№ 1 від 21.02.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1350-6033 від 17.02.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3. Додаткової угоди до Кредитного договору після надання Кредитодавцем Позичальнику у Кредит додаткових грошових Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 20000.00 грн, яка складається з суми Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих Позичальнику у Кредит на підставі цієї Додаткової угоди (далі - Сума неповернутого Кредиту).

Пунктом 2.4. та 2.5. додаткової угоди встановлено, що позичальник зобов`язується повернути Суму неповернутого Кредиту у строки та на умовах, викладених у Договорі, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошевими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Договором. крім того, Позичальник підтверджує наявність власного зобов`язаний перед Кредитодавцем сплатити Несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у Договорі. Крім того зазначено, що додаткові грошові кошти у Кредит за цією Додатковою угодою надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 2.1. цієї Додаткової угоди, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником у цій Додатковій угоді реквізитів електронного платіжного: засобу.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

Однак, всупереч умовам Кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена.

Станом на 08.08.2024 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 105 700,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 85 700,00 гривень.

Кредитодавцем (Позивачем) було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 5 700,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просив суд стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 80 000,00 гривень, що разом становить100 000,00 гривень

Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника та номер карти, зазначений самим позичальником.

В обґрунтування позовних вимог Товариством зазначено, що 17.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1350-6033. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С3729, для підписання Кредитного договору 1350-6033 від 17.02.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 17 000,00 грн; - строк кредитування 300 днів; - базовий період* 20 днів; - знижена % ставка 2,50 % в день; - стандартна % ставка 2,50 % в день. Додатковою угодою_№ 1 від 21.02.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1350-6033 від 17.02.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Однак, всупереч умовам Кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Станом на 08.08.2024 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 105 700,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 85 700,00 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 5 700,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просив суд стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 80 000,00 гривень, що разом становить100 000,00 гривень

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України Про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Так, відповідно до п. 4.10. договору стандартна процентна ставка за кредитом: знижена % ставка 2,50 % в день; - стандартна % ставка 2,50 % в день.

За умовами договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 4.10. договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, тим самим порушив встановлений графік обов`язкових платежів.

ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом та комісії, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: знижена % ставка 2,50 % в день; - стандартна % ставка 2,50 % в день.

Колегія суддів, перевіряючи розрахунок процентів, наданий позивачем, за кредитним договором не може погодитися з його правильністю, з огляду на таке.

22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 року - денна ставка не більше 1%.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Керуючись вимогами Закону та з урахуванням того факту, що Товариством надано розрахунок заборгованості станом на 08.08.2024 року, колегія суддів, провівши власний розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом ОСОБА_1 , зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що відповідач отримав кредитні кошти 17.02.2024 року у розмірі 17 000,00 грн та 21.02.2024 року у розмірі 3 000,00 грн.

Жодного погашення заборгованості по кредитному договору відповідачем не проводилось.

Кредитний договір укладено з 17.02.2024 року по 12.12.2024 року, додаткова угода укладена з 21.02.2024 року по 12.12.2024 року.

Відповідно до вимог кредитного договору відсоткова ставка складає 2,5% на день.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується позивачем, що з 17.02.2024 року по 08.08.2024 року відсотки нараховувались відповідно до умов кредитного договору 2,5%.

Виходячи з вимог Закону, починаючи за період з 17.02.2024 року по 21.04.2024 року розмір процентів становить 27 625,00 грн (65 днів х 2,5% х 17 000,00 грн).

За період з 21.02.2024 року по 21.04.2024 року розмір процентів становить 4575,00 грн (61 днів х 2,5% х 3 000,00 грн).

За період з 22.04.2024 року по 08.08.2024 року розмір процентів становить 32 700,00 грн (109 днів х 1,5% х 20 000,00 грн).

Виходячи з вищевикладеного, заборгованості по відсоткам становить 64 900,00 грн.

Таким чином, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості позивача, колегія суддів вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 64 900,00 грн.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення процентів за користування кредитом дійшов правильного висновку про задоволення позову щодо цієї вимоги, проте не врахував зазначених вимог закону та припустився помилки у розрахунку процентів.

Таким чином стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у зазначеному розмірі 84 900,00 грн (20 000,00 грн-тіло кредиту та 64 900,00 грн -відсотки).

Щодо посилання апелянта на той факт, що позивачем не підтверджено належність карткового рахунку саме відповідачу, судова колегія зазначає наступне.

17.02.2024 року та 21.02.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 17 000,00 грн та 3 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 , номер якої надано йому позичальником та вказано в кредитному договорі, транзакції у системі «LiqPay» № та № , що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 09.08.2024 року.

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 20 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Оскільки, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскаржуване рішення слід змінити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державахучасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, а саме: на 84,9 % (з 100 000,00 грн на 84 900,00 грн), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2 056,62 грн (84,9% від 2 422,40 грн.).

Проте апеляційна скарга відповідача також підлягає частковому задоволенню, а саме: на 15,1 %, тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 438,94 грн (15,1% від 2 906,88 грн).

Згідно ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» слід стягнути судовий збір у розмірі 1 617,66 грн. (2 056,62 грн -438,94 грн).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Судова колегія приходить до висновку, що рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.367,368, ст.374, ст.ст.376,381,382-384,389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Борзова Ярослава Едуардовича - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року- змінити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1350-6033 від 17.02.2024 року у розмірі 84 900,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1 617,66 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 03.12.2025 року.