УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, Київської міської ради про скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

03.10.2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, Київської міської ради про скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання вчинити дії.

17.10.2025 року, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В.

29.10.2025 року згідно ч. 7 ст. 187 ЦПК України, з відділу з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА отримана інформація про реєстрацію відповідача ОСОБА_3 , яка збігається з адресою, зазначеною у позовній заяві.

10.11.2025 року з Глевахівської селищної ради отримана інформація про реєстрацію відповідача ОСОБА_2 , яка збігається з адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання позивачем цивільного процесуального законодавства під час звернення з даним позовом до суду, суддя дійшов наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, у тому числі якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У справах щодо скасування свідоцтва про право власності, виданого органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, досудове врегулювання полягає у зверненні особи до відповідного органу з вимогою про: скасування прийнятого рішення; виправлення або анулювання свідоцтва; усунення порушень, пов`язаних з державною реєстрацією.

Лише після отримання відмови або прийняття рішення, що не відповідає закону, особа може звернутися до суду.

Однак позивач не надав ані доказів звернення до відповідного органу (державної адміністрації, органу місцевого самоврядування, суб`єкта державної реєстрації), ані доказів отримання відмови, що свідчили б про досудове врегулювання спору.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України сторони зобов`язані вживати заходів досудового врегулювання спору у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Оскільки предмет спору безпосередньо стосується акта індивідуальної дії органу влади (виданого свідоцтва), позивач повинен був спершу звернутися до органу, який цей акт видав, із вимогою його скасувати або змінити.

Позивач не додав жодного доказу досудового врегулювання спору, зокрема: звернення до державного органу; отримання офіційної відмови; реєстрації запиту; доказів розгляду звернення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без дотримання обов`язкового досудового порядку врегулювання спору, що є підставою для її повернення.

Так, відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

З огляду на вищевстановлені обставини щодо звернення позивача з позовом до суду про скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання вчинити дії, без вжиття заходів досудового урегулювання спору, які є обов`язковими, суддя дійшов висновку про наявність обставин, процесуальним наслідком яких є повернення заяви позивачам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 258-261, 353, Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, Київської міської ради про скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання вчинити дії - вважати неподаною та повернути суб`єкту звернення.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя :