Провадження № 2/359/192/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ермес-Менеджмент», ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на землю, зобов`язання скасувати запис у земельному кадастрі, -

встановив:

23 жовтня 2023 року представник позивача адвокат Трохимець О.П. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, уточнивши який 07 лютого 2024 року, просив : 1) визнати недійсним договір купівлі продажу № 1054 від 20 серпня 2009 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539, який посвідчено приватним нотаріусом Голуб Н.Ю.; 2) визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯИ № 441761 на право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0539; 3) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області скасувати запис у Державному земельному кадастрі по земельній ділянці з кадастровим номером :05: 003:0539, що знаходиться за адресою : Вороньківська сільська рада Бориспільського району Київської області; 4) визнати недійсним державний акт серії ЯД № 900612 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0539, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:2572 площею 0,0562 га, яка розташована на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка набута нею на підставі договору купівлі продажу, укладеного 25 вересня 2020 року з Громадською організацією садівниче товариство «Тополька-1» (далі по тексту ГО СТ «Тополька-1»).

24 жовтня 2020 року позивачу стало відомо, шляхом отримання ГО СТ «Тополька-1» конверту з суду, про відкриття провадження Бориспільським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі № 359/8064/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ермес-Менеджмент» (далі по тексту ТОВ «Ермес-Менеджмент») до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі по тексту ГУ Держгеокадастру у Київській області), ГО СТ «Тополька-1», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська районна державна адміністрація (далі по тексту Бориспільська РДА), Бориспільський районний відділ Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Дані позовні вимоги було обгрунтовано тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:2572, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:2976, що належить ТОВ «Ермес-Менеджмент» та яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539. Товариство набуло земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0539 на підставі договору купівлі продажу, укладеного 20 серпня 2009 року з ОСОБА_2 , в інтересах якої за довіреністю діяв ОСОБА_3

ОСОБА_1 , на підставі ст. 16, 316, 328 ЦК України, просить суд захистити її право власності та задовольнити позов, оскільки вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:2976, що належить ТОВ «Ермес-Менеджмент», накладається на її земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:2572.

Як на підставу недійсності договору купівлі продажу, укладеного 20 серпня 2009 року між ТОВ «Ермес-Менеджмент» та ОСОБА_2 , позивач зазначила, що Головним управлінням Національної поліції України у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000090 від 07 квітня 2021 року за фактом незаконного заволодіння земельними ділянками державної форми власності, які знаходяться на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району. ОСОБА_4 , який є директором ТОВ «Ермес-Менеджмент», може бути причетним до незаконного вибуття із державної власності земельних ділянок. Так, за свідченнями ОСОБА_2 , з якою ТОВ «Ермес-Менеджмент» уклало 20 серпня 2009 року договір купівлі продажу за № 1054 земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539, вона ніколи не володіла земельною ділянкою за цим номером та довіреності на її відчуження ОСОБА_3 , як представнику, не видавала.

Крім того, в силу вимог ст. 126 ЗК України, в редакції чинній станом на 20 серпня 2009 року, при купівлі товариством спірної земельної ділянки йому б не видавався новий державний акт серії ЯИ № 441761, а на державному акті серії ЯД № 900612, виданому 12 серпня 2009 року на ім`я ОСОБА_2 , був би зроблений запис нотаріусом про її відчуження новому власнику. Проте ТОВ «Ермес-Менеджмент», в порушення приписів ст. 126 ЗК України, було видано новий державний акт серії ЯИ № 441761.

Крім того, в порушення вимог ст. 125 ЗК України, в редакції чинній станом на 20 серпня 2009 року, земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0539, не була зареєстрована за ТОВ «Ермес-Менеджмент». Більш того, юридична особа взагалі не могла набути право власності на цю земельну ділянку, оскільки її цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Відтак, зважаючи на вказане та вимоги ст. 203, 215, 216 ЦК України, позивач просить визнати недійсним договір купівлі продажу № 1054 земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539 укладений 20 серпня 2009 року між ТОВ «Ермес-Менеджмент» та ОСОБА_2 , в особі представника за дорученням ОСОБА_3 та застосувати наслідки недійсного правочину.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року у с праві відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

27 листопада 2023 року ТОВ «Ермес - Менеджмент» подано до суду відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Твердження позивача про те, що ОСОБА_2 не вчиняла оскаржуваного правочину № 1054 від 20 серпня 2009 року та не уповноважувала будь-яку особу діяти від її імені, у зв`язку з чим договір купівлі продажу є недійсним, є лише припущеннями ОСОБА_1 , оскільки довіреність від ОСОБА_2 видана на ім`я ОСОБА_3 була чинною в момент здійснення правочину, не відкликана нею та не визнана недійсною в судовому порядку.

Матеріали позову не містять доказів для визнання недійсним правочину, на підставі якого ТОВ «Ермес-Менеджмент» набуло у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0539, та доказів необхідних для скасування державного акта на право власності на цю земельну ділянку за товариством або за ОСОБА_2 ..

Більш того, саме ОСОБА_2 , у разі твердження про ненадання ОСОБА_3 доручення вчиняти дії від її імені, має право оспорювати дійсність правочину від 20 серпня 2009 , а не ОСОБА_1 .. Відтак, в силу висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20, позивач не є заінтересованою особою в розумінні вимог ст. 215 ЦК України, яка має право оспорювати дійсність договору купівлі продажу земельної ділянки, укладеного 20 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ермес-Менеджмент».

Посилання позивача на ймовірне вчинення певними особами протиправних дій при набутті та оформленні ТОВ «Ермес-Менеджмент» права власності на земельну ділянку, на які вказує ОСОБА_1 та посилається на відкрите кримінальне провадження від 07 квітня 2021 року за №0000090, представник просив відхилити та не приймати до уваги, оскільки згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України виключно обвинувальний вирок в кримінальному провадження, який набрав законної сили, і яким встановлено вину особи, є обов`язковим для суду.

ТОВ «Ермес-Менеджмент» вказало, що згідно ст. 33, 37 ЗК України, в редакції від 04 червня 2008 року, громадяни могли набувати у приватну власність та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Відповідно ст. 37 цього Кодексу приватні несільськогосподарські підприємства, установи та організації можуть набувати у власність або оренду землі сільськогоспорського та іншого призначення для ведення підсобного господарства. В свою чергу, згідно ст. 82 цього ЗК України юридичні особи могли набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі придбання за договором купівлі продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Наведене свідчить про те, що ТОВ «Ермес-Менеджмент» мало право набувати у власність земельні ділянки з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, а твердження позивача, у зв`язку з цим, є безпідставними.

11 грудня 2023 року ТОВ «Ермес-Менеджмент» подало до суду заяву, якою просило застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 наслідки спливу строку позовної давності з огляду на наступне. Позивач зазначила, що про порушення свого права дізналась 24 жовтня 2020 року у зв`язку з отриманням ГО СТ «Тополька-1» конверту з суду, в якому були ухвала про відкриття провадження Бориспільським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі № 359/8064/20 та копія позовної заяви з додатками. Провадження у цій справі було відкрито судом ухвалою від 06 серпня 2020 року. Однак, обставини зазначені у даному позові, щодо перебування у власності ТОВ «Ермес-Менеджмент» земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539 та наявність перешкод у користуванні нею з боку ОСОБА_1 та інших осіб, стали відомі позивачу, як посадовій особі ГО СТ «Тополька-1», ще до 24 жовтня 2020 року, як вона зазначає.

Так, згідно протоколу № 2/2020 позачергових загальних зборів ГО СТ «Тополька-1» від 05 вересня 2020 року : «… Вирішили : обрати головою загальних зборів ОСОБА_1 …. ОСОБА_1 запропонувала затвердити порядок денний у такій редакції : 1. Обговорення позиції СТ «Тополька-1» у судовому процесі з ТОВ «Ермес-Менеджмент» щодо спору з приводу дороги, яка належить на підставі права власності ГО СТ «Тополька-1»…». Таким чином, ще 05 вересня 2020 року, а то і раніше, перед скликанням загальних зборів, позивачу було відомо про наявність спору у суді та всі обставини щодо існування у власності ТОВ «Ермес - Менеджмент» земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539, у зв`язку з чим ГО СТ затвердило рішення про перенесення судового засідання у справі з метою вибору захисника чи адвокатської фірми для захисту прав у суді.

Протокольною ухвалою суду від 13 лютого 2024 року судом прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року клопотання представника позивача задоволено та витребувано у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру докази.

14 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 подав до суду заперечення на заяву ТОВ «Ермес-Менеджмент» щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності у яких зазначив наступне. Згідно п. 12, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строки позовної давності, встановлені ст. 257 ЦК України, було продовжено на строк дії карантину та на період дії в Україні воєнного стану, надзвичайного стану. Під час дії карантину, встановленого постановою КМУ від 11 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19) строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак, ще з березня 2020 року були зупинені строки позовної давності, відтак позивачем його не пропущено.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року клопотання представника позивача про виклик і допит в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Олофінського О.В. задоволено.

Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін.

22 жовтня 2025 року представник позивача подав до суду заяву, якою відмовився від подальшого виклику і допиту в якості свідка ОСОБА_2 . Дана відмова прийнята судом на підставі протокольної ухвали суду від 24 жовтня 2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання представ-ника позивача про привід свідка ОСОБА_3 до суду відмовлено у зв`язку з тим, що він не ухиляється від виконання ухвали суду від 12 червня 2024 року, так як жодного разу дана ухвала суду ним отримана не була, а конверти вертаються за закінченням терміну зберігання.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 повідомив суду, що з січня 2005 року є приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Жодного разу його ліцензія зупинена чи відкликана не була, до відповідальності не притягався. Обставини видачі доручення від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 добре пам`ятає, оскільки слідчим, в рамках розслідування кримінального провадження, витребувались документи, пов`язані з видачею цього доручення, які нотаріус витребував з архіву, формував, вивчав та направив на виконання доручення.

ОСОБА_2 особисто разом з ОСОБА_3 були присутні при вчиненні даної нотаріальної дії в кабінеті свідка. Приватний нотаріус Олофінський О.В. роз`яснив їй норми ЦК України щодо наслідків видачі іншій особі доручення на право вчиняти дії від її імені. ОСОБА_2 все було зрозуміло і вона не виказувала сумніві щодо особи, яку уповноважила даним дорученням. Вона, в присутності приватного нотаріуса, ознайомилась з дорученням, перевірила його, нотаріус роздрукував довіреність на білому бланку і ОСОБА_2 знову її перевірила та особисто підписала довіреність. Після цього свідок вніс довіреність в реєстр. Білий бланк доручення залишається на зберіганні у нотаріуса, а основний, роздрукований на бланку, видано особам, яких він стосувався. Свідок також повідомив, що ОСОБА_2 не відкликала дану довіреність у нього, однак вона не була позбавлена права вчинити такі дії у будь-якого іншого приватного чи державного нотаріуса. Повноваження за дорученням від 20 серпня 2009 року стосувались права ОСОБА_3 вчиняти дії від імені ОСОБА_2 протягом трьох років щодо розпорядження земельною ділянкою, власником якої вона була. Самі документи на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 не надавались, оскільки це не передбачено при посвідченні довіреності.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Разом з тим, представник позивача подав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а розгляд справи провести у його відсутність.

Представник ТОВ «Ермес-Менеджмент» подав до суду заяву, якою просив відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи здійснити у його відсутність.

Представник ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області подало до суду заяву, якою розгляд справи просило здійснити у їх відсутність та про прийняте рішення повідомити належним чином.

Свідок ОСОБА_3 неодноразово викликався до суду (в судові засідання на 09 квітня 2025 року, на 02 та 28 травня 2025 року, на 18 липня 2025 року, на 17 вересня 2025 року, на 24 жовтня 2025 року та на 12 листопада 2025 року), однак конверти не були йому вручені та вертались до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання.

В судових засіданнях від 17 вересня 2025 року та 24 жовтня 2025 року представнику позивача, через неодноразові неявки до суду свідка ОСОБА_3 , роз`яснювались наслідки, передбачені ЦПК України та те, що у разі чергової неявки і неповідомлення ОСОБА_3 причин неявки до суду, розгляд справи буде здійснено без допиту даного свідка, а рішення у справі буде ухвалено за наявними в ній доказами. Заперечень з цього приводу від представника позивача до суду не надходило.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дослідивши заяви сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи з наявними в ній доказами, прийшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:2572, площею 0,0562 га з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Право власності на дане майно набуте позивачем на підставі договору купівлі продажу укладеного 25 вересня 2020 року з Садівничим товариством «Тополька-1», який зареєстровано в реєстрі за № 951 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О.

Наведене додатково підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 225677927 від 25 вересня 2020 року.

20 серпня 2009 року між ОСОБА_2 (продавець), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 28 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріаль-ного округу Олофінським О.В., реєстровий № 6015, діяв ОСОБА_3 , та ТОВ «Ермес-Менеджмент» (покупець), в особі директора Захарова М.С., було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки, який зареєстровано в реєстрі за № 1054 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального договору Голуб Н.Ю..

Згідно умов п. 1.2, 1.3-1.6 вказаного договору його предметом була земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0539 площею 0,9503 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Земельна ділянка, яка відчужувалась покупцю, належала на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 900612 виданого 12 серпня 2009 року на підставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрації за № 2509 від 28 липня 2009 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 43.

У зв`язку з цим, 10 листопада 2009 року ТОВ «Ермес-Менеджмент» був виданий державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯИ №441761.

В подальшому, за заявою ТОВ «Ермес-Менеджмент» був розроблений проект земле-устрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,9503 га з кадастровим номером : 05:003:0539 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району.

Рішенням державного реєстратора Сошниківської сільської ради Бориспільського району Власко Я.В. №53936105 від 07 вересня 2020 року право власності на земельну ділянку площею 0,2571 га з кадастровим номером :05:003:2976 з цільовим призначен-ням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району, зареєстровано за ТОВ «Ермес-Менеджмент».

Наведене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 222989126 від 07 вересня 2020 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-020 від 07 серпня 2020 року.

Як на підставу для визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 900612 виданого 12 серпня 2009 року на ім`я ОСОБА_2 , державного акту на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯИ №441761 виданого 10 листопада 2009 року ТОВ «Ермес-Менеджмент», скасування запису у Державному земельному кадастрі по земельній ділянці площею 0,2571 га з кадастровим номером :05:003:2976 та визнання недійсним договору купівлі продажу за № 1054 укладеного 20 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ермес-Менеджмент», позивач вказує на те, що первісний власник земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0539 площею 0,9503 га не вчиняла дій щодо отримання її у власність, не видавала на ім`я ОСОБА_3 доручення з правом вчиняти дії від її імені щодо спірної ділянки, не укладала з ТОВ «Ермес - Менеджмент» договору купівлі продажу.

В обгрунтування наведеного надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 квітня 2021 року у кримінальному провадженні за № 0000090 за кваліфікацією правопорушення ч. 1 ст. 364 КК України. Фабула правопорушення : « .. з УСР в Київській області ДСР НП України надійшла заява голови Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області щодо зловживання службовим становищем невстановленою особою при видачі у власність земельних ділянок, що спричинило тяжкі наслідки».

В рамках даного кримінального провадження, на підставі клопотання керівника ГО СТ «Тополька-1» Музиченка В.В. від 28 вересня 2021 року представнику товариства було надано доступ до тому 1 даного провадження, у зв`язку з чим 12 жовтня 2021 року старшим слідчим ОВС СУ ГУ НП в Київській області В. Біликовим було складено протокол надання доступу та ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Як підставу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000090 заявником було зазначено : «з метою належного та ефективного захисту законних прав та інтересів ГО СТ «Тополька-1» у судовому спорі з ТОВ «Ермес - Менеджмент» на земельну ділянку, яка є місцями загального користування садового товариства виникла необхідність ознайомитись із матеріалами даного кримінального провадження та використати здобуті органом досудового розслідування документи, як докази незаконного набуття ТОВ «Ермес - Менеджмент» права власності на земельну ділянку площею 0,9503 га з кадастровим номером :05:003:0539».

Під час ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження представник ГО СТ дізнався з протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_2 , складеного слідчим 21 травня 2021 року, про те, що вказана особа ніколи не вчиняла дій з метою отримання у власність та, відповідно, не мала у власності земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0539, не видавала на ім`я ОСОБА_3 нотаріального доручення та не укладала з ТОВ «Ермес - Менеджмент» договору щодо її купівлі продажу.

Судом також встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 359/8064/20 за ТОВ «Ермес-Менеджмент» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, громадської організації садівниче товариство «Тополька-1», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська районна державна адміністрація, Бориспільський районний відділ Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та за зустрічним позовом ГО СТ «Тополька-1», ОСОБА_1 до ТОВ «Ермес-Менеджмент», Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Бориспільської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Бориспільський районний відділ Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. про визнання незаконним та скасування розпорядження, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, провадження у якій відкрито ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року.

В рамках даної цивільної справи, на виконання ухвали суду від 14 листопада 2023 року, 10 серпня 2022 року Київським науково дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок експерта № 11039/22-41/21227/22-41 за результатами проведеної судової земельно технічної експертизи, яким встановлено, що межі земельної ділянки площею 0,0562 га з кадастровим номером :05:003:2572, з цільовим призначен-ням для колективного садівництва, яка розташована на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району, що належить ОСОБА_1 , частково накладається на межі земельної ділянки площею 0,2571 га з кадастровим номером :05:003:2976, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташо-вана на території Воронькіської сільської ради Бориспільського району, та належить ТОВ «Ермес-Менеджмент». Площа накладення меж становить 0,0182 га.

Рішенням суду від 21 серпня 2024 року позов ТОВ «Ермес-Менеджмент» задоволено. Усунуто перешкоди у здійсненні права власності шляхом скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № КИ/:05:003/00004172 про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Скасувано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 6064867 від 20 вересня 2020 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Визнати недійсним свідоцтво про право власності, індексний номер 9712668 видане 20 вересня 2013 року ГО СТ «Тополька-1» на земельну ділянку площею 0,0562 га, кадастровий номер :05:003:2572, цільове призначення: ведення колективного садівництва, роз-ташовану на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 вересня 2020 року, площею 0,0562 га, кадастровий номер :05:003:2572, зареєстрований в реєстрі за №951, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О., що укладений між ОСОБА_1 та ГО СТ «Тополька-1». Скасувано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54268350 від 25 вересня 2020 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. В задоволенні зустрічного позову ГО СТ «Тополька-1» та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відмовлено.

Наразі дане судове рішення не набрало законної сили, оскільки перегядається Київським апеляційним судом.

Також судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/3711/20 за позовом ТОВ «Ермес-Менеджмент» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ГО СТ «Тополька-1» про усунення перешкод у користуванні правом власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 січня 2023 року, позов задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні правом власності шляхом скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № КИ/:05: 003/00004164 від 07 серпня 2013 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Визнано недійсним свідоцтво про право власності індексний номер 9701537 від 20 вересня 2013 року видане ГО СТ «Тополька-1» на земельну ділянку площею 0,4872 га, кадастровий номер :05: 003:2538, цільове призначення - землі загального користування, розташовану на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Скасовано рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції (з відкриттям розділу) індексний номер 60557665 від 20 вересня 2013 року про державну реєстрацію за СТ «Тополька-1», права власності на земельну ділянку площею 0,4872 га, кадастровий номер :05:003:2538, цільове призначення - землі загального користування, розтало-вану на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2024 року рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16 вересня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Ермес-Менеджмент» відмовлено. Наразі дане судове рішення не набрало законної сили, оскільки переглядається Північним апеляційним господарським судом.

Також судом встановлено, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області за № 2509 від 28 липня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Дане розпорядження є чинним та не скасоване в судовому порядку, докази протилежного суду сторонами не надані.

Додатком до даного розпорядження є список громадян, яким надаються земельні ділянки, зокрема ОСОБА_2 , площа ділянки 1,9997 га.

З листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 26 грудня 2023 року за № 29-10-0.2-12298/2-23 вбачається, що за інформацією, наданою Відділом № 3 управління надання адміністративних послуг Головного управління в архіві Відділу наявні архівні примірники державних актів на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:0030539 : серії ЯД № 900612 виданого 12 серпня 2009 року на ім`я ОСОБА_2 та серії ЯЙ № 441761 виданого 10 листопада 2009 року на ім`я ТОВ «Ермес-Менеджмент». Документація із землеустрою, на підставі якої виготовлено вищевказані державні акти в місцевому фонді документації та оцінки земель не виявлено.

У листах Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 20 грудня 2023 року та від 26 лютого 2024 року за № 29-10-0.3-1913/2-24 та № 29-10-0.331-12042/2-23 зазначено, що за інформацією, наданою Відділом № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління за результатами пошуку у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу документація із землеустрою, на підставі якої виготовлялись державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 900612 виданого 12 серпня 2009 року та серії ЯЙ № 441761 виданого 10 листопада 2009 року, не виявлена. Проте, в архіві Відділу зберігаються другі (архівні) примірники державних актів на право власності на земельні ділянки ЯД № 900612 та серії ЯЙ № 441761, які зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номерами 43 та 71.

Також зазначено, що ТОВ «Ермес-Менеджмент» набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:0030539 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, зо не заборонялось нормами чинного на той час законодавства, оскільки Законом України «Про внесення змін до ЗК України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів» від 19 грудня 2006 року за № 490-V було визначено заборону до 01 січня 2008 року купівлю продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, зокрема, для ведення товарного сільсько-господарського виробництва.

Відповідно ч. 1 ст. 125 ЗК України, в редакції чинній на час набуття ТОВ «Ермес - Менеджмент» та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

За змістом ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідності положень ч. 6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна міська рада розглядає заяву та в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Згідно ч.10 ст.118 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

За змістом нор ч.1 ст.153 та ч.1 ст.154 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

Як вже встановлено вище розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області за № 2509 від 28 липня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам, зокрема ОСОБА_2 , площа ділянки 1,9997 га, на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Дане розпорядження є чинним та не скасоване в судовому порядку, докази протилежного суду сторонами не надані.

В свою чергу ОСОБА_1 не заявлено вимог про визнання недійсним та скасування даного розпорядження, а тому воно не є предметом даного спору.

Відтак, виданий на його підставі 12 серпня 2009 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 900612 на ім`я ОСОБА_2 також є чинним та судом не встановлено підстав для визнання його недійсним та скасування. У зв`язку з цим дані вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зміст статей 203, 215 ЦК України свідчить, що недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів, зокрема, дефектів (незаконності) змісту, форми, суб`єктного складу, волевиявлення тощо.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторін і яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Оспорювати правочин можуть не лише сторони, а і заінтересована особа, яка не була його стороною, проте її власний інтерес полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебували у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість заінтересованої особи законно реалізувати свої права.

Статтями 655, 656, 658 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встанов-лених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таке право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Договір купівлі-продажу є правочином щодо розпорядження майном, а тому правом на його укладення, за статями 317, 319 ЦК України, наділений лише законний власник майна, тобто особа, що має усі правомочності щодо майна (користування, розпорядження та володіння).

Судом встановлено і не спростовано доказами, наявними в матеріалах справи, що на момент укладення 20 серпня 2009 року спірного договору № 1054 купівлі продажу з ТОВ «Ермес - Менеджмент», ОСОБА_2 була власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:0030539.

Від її імені на підставі довіреності, посвідченої 28 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олофінським О.В., реєстровий № 6015, в момент укладення даного правочину діяв ОСОБА_3 ..

Дане доручення, за змістом показів допитаного в якості свідка ОСОБА_5 , видане 28 серпня 2008 року ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 за її присутності, дійсного та свідомого волевиявлення в присутності нотаріуса, який роз`яснив наслідки видачі такого доручення на право розпорядження належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, а тому суд вважає його дійсним чинним на момент укладення правочину та сумнівів у дійсності намірів ОСОБА_2 не викликає.

Крім того, ОСОБА_2 , за потреби, не була позбавлена права відкликати це доручення до закінчення строку, на який його було видано, у будь якого нотаріуса або визнати його недійсним у судовому порядку, проте таких дій не вчиняла. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, визнання недійсним доручення, виданого 28 серпня 2008 року ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , не є предметом даного спору.

Щодо тверджень позивача про неможливість набуття юридичною особою земель у 2009 році з таким цільовим призначенням у власність суд зазначає, що згідно вимог ст. 37 ЗК України, в редакції від 04 червня 2008 року, приватні несільськогосподарські підприємства, установи та організації могли набувати у власність або оренду землі сільськогоспорського та іншого призначення для ведення підсобного господарства. В свою чергу, згідно ст. 82 цього ЗК України юридичні особи могли набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі придбання за договором купівлі продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до ЗК України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів» від 19 грудня 2006 року за № 490-V було визначено заборону щодо купівлі продажу або відчуження іншим способом земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, зокрема, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком до 01 січня 2008 року.

З огляду на це ТОВ «Ермес - Менеджмент» мало право набути у власність спірну земельну ділянку за договором купівлі продажу в серпні 2009 року.

Посилання позивача на ймовірне вчинення певними особами протиправних дій при набутті та оформленні ТОВ «Ермес-Менеджмент» права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0539, на які вказує ОСОБА_1 та посилається на відкрите кримінальне провадження від 07 квітня 2021 року за №0000090, суд оцінює критично, оскільки згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України виключно обвинувальний вирок в кримінальному провадження, який набрав законної сили, і яким встановлено вину особи, є обов`язковим для суду та, відповідно норм ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Інших підстав, для визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки № 1054, укладеного 20 серпня 2009 року між ТОВ «Ермес - Менеджмент» та ОСОБА_2 , позивачем не зазначено, а тому суд, керуючись нормами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, їх не перевіряє.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки № 1054, укладеного 20 серпня 2009 року між ТОВ «Ермес - Менеджмент» та ОСОБА_2 ..

Інші вимоги ОСОБА_1 є похідними від вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, а тому суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №441761 виданого 10 листопада 2009 року на ім`я ТОВ «Ермес-Менеджмент», скасування запису у Державному земельному кадастрі по земельній ділянці площею 0,2571 га з кадастровим номером :05:003:2976.

Щодо заяви ТОВ «Ермес - Менеджмент» про застосування до вимог ОСОБА_1 наслідків спливу строків позовної давності суд зазначає наступне

Відповідно ч. 1 ст. 251 та ч. ст. 253 ЦК України строком є певний період часу, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальна позовна давність згідно ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст. 257 ЦК України є строком, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і встановлена тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встанов-лених статтями 253 - 255 ЦК України.

Частиною 1 ст. 261 вказаного Кодексу зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками наведеними Великою Палатою Верховного Суду зокрема у постановах : від 22 травня 2018 року у справі за № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі за № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі за № 575/476/16-ц ).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, зважаючи на відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для задоволення заяви ТОВ «Ермес-Менеджмент» про застосування строків позовної давності.

Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч. 1 та п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови у задоволені позовних вимог судові витрати лишаються за позивачем.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати позивача на її рахунок та не вбачає підстав для їх стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-13, 76-82, 133, 141, 223, 258- 259, 263-265, 268, 353-354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ермес-Менеджмент», ОСОБА_2 , Головного управлін-ня Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на землю, зобов`язання скасувати запис у земельному кадастрі відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 грудня 2025 року.

Суддя Л.В. Яковлєва