РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя Ференц Р.І.,

секретар судового засідання Баранишин Д.В.,

Справа № 458/674/25

Провадження №2/458/276/2025

за участі учасників цивільного провадження:

позивачка ОСОБА_1 ,

представник позивачки адвокат Миньо М.М.,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка Самбірського району Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів сторонами по справі цивільну справу з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

03.07.2025 через канцелярію Турківського районного суду Львівської області від представника позивачки адвоката Миня М.М. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до припинення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 03.07.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд встановив наступне.

Предметом заяви є стягнення аліментів.

Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23, 27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Ч.2 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ.

Позиція особи, яка подала позов.

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , перебувала у шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від шлюбу позивачка з відповідачем мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Турківського районного суду Львівської області від 17.03.2009 року у справі № 2-99/09 стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно в розмірі від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 18 лютого 2009 року і до досягнення нею повноліття. Станом на день подання заяви донька досягнула повноліття і є студенткою першого курсу денного відділення факультету міжнародних відносин Львівського національного університету імені Івана Франка, платна форма навчання, закінчує навчання в червні 2028 р. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти № МВБ-032224-ДК від 26.08.2025 р., загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання здобувача ОСОБА_3 складає 195808 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісім) гривень, вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік за умовами цього договору складає 48952 (сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні. Наказом в. о. ректора ЛНУ ім. І. Франка від 16.05.2025 р. № 741 затверджено вартість навчання у Львівському національному університеті імені І. Франка на 2025-2026 навчальний рік, зокрема за напрямом навчання ОСОБА_3 вартість навчання у 2025-26 навчальному році складатиме 54286 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот двадцять шість) гривень. Відтак лише оплата вартості навчання доньки за місяць складатиме 4568.83 грн. за місяць. Вартість проїзду у м. Львові до навчального закладу за студентською карткою «Лео карт» складає 8.50 грн., тобто якщо прийняти, що у навчальному році є 36 навчальних тижні (для прикладу вересень 2025 - червень 2026), у кожний навчальний день здійснюватиметься дві поїздки (туди-назад), тобто без врахування поїздок у зв`язку із особистими потребами та у ненавчальні дні - вартість проїзду по м. Львові складатиме мінімум 3060 грн. за навчальний період. Крім цього, донька придбаває підручники та іншу навчальну літературу, яка, з урахуванням специфіки навчання, а саме на факультеті міжнародних відносин, де також поглиблено вивчається одна-дві іноземні мови, є вартісною, орієнтовно за рік мінімум 3000 грн. Також у доньки знижений зір обох очей, у зв`язку з чим позивачкою придбано окуляри, на що витрачено 3060 грн. Водночас доньці необхідно також окуляри для роботи за комп`ютером, очні краплі. На період навчання донька не має можливості працювати, так як навчається, однак здійснює витрати, зокрема, крім наведених вище, на харчування, одяг, відтак потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач фізично здоровий, відтак взмозі надавати кошти на утримання доньки. Зазначає, що їй відомо, що у відповідача наявний стабільний заробіток (неофіційний) у розмірі приблизно 40 000 грн, він не перебуває у скрутному матеріальному становищі. У відповідача є у власності автомобіль SEAT IBIZA, 2010 року випуску, що підтверджується Витягом з державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 01.07.2025 р. Позивачка, офіційно не працює, отримує нерегулярний невеликий дохід від підробітків, не є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується довідкою (форма ОК-5) від 14.05.2025 р., не є отримувачем соціальних допомог. У власності позивачки немає ні нерухомості, ні транспортних засобів. Враховуючи наведене вище, позивачці самостійно забезпечити належний рівень життя доньці, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, вкрай важко. Просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до припинення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, наведених в позові, просила позов задовольнити.

Позиція відповідача.

Відповідач позов визнав частково, звернув увагу на те, що при визначенні дорогого навчального закладу для дочки, його думки не з`ясовували, просив зменшити розмір аліментів до 1/6 усіх видів заробітку (доходу), оскільки зазначив, що він, будучи працевлаштованим водієм, має мінімальний дохід, робота водія є нерегулярною, на утриманні перебувають троє малолітніх дітей, дружина здійснює догляд за дитиною до 3-х років, не працевлаштована.

Позиція третьої особи.

Третя особа позов підтримала з підстав, наведених в позові, просила позов задовольнити, оскільки зазначила, що кошти в розмірі 10000,00 грн будуть достатні для продовження навчання, вдосконалення, проживання, харчування.

Заяви (клопотання) учасників справи.

03.07.2025 через канцелярію Турківського районного суду Львівської області від представника позивачки адвоката Миня М.М. надійшла позовна заява.

30.07.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву.

18.08.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

04.09.2025 через канцелярію Турківського районного суду Львівської області від представника позивачки адвоката Миня М.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.09.2025 через канцелярію Турківського районного суду Львівської області від представника позивачки адвоката Миня М.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.10.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Миня М.М. надійшло клопотання про долучення доказів.

08.10.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Миня М.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

22.10.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом 23.07.2025 від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації отримано відповідь № 6.2.-9120-25 від 23.07.2025 року про те, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 02.04.2025 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 25.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Судові засідання про справі призначалися 21.08.2025 року, 04.09.2025 року, 24.09.2025 року, 09.10.2025 року, 23.10.2025 року, 29.10.2025 року, 24.11.2025 року.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком третьої особи ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області 15.05.2007 року.

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти № МВБ-032224-ДК від 26.08.2025 р, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання здобувача ОСОБА_3 складає 195808 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісім) гривень, вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік за умовами цього договору складає 48952 (сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні.

Позивачка як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст.199 ЦПК України.

Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивачки на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішує дану справу з врахуванням наступних мотивів та норм права.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 СК України.

Так, у відповідності до норм ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з положеннями ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Також згідно зі ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже суд встановив, що позивачка по справі продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

В силу положень ст.199 СК України сторони по справі мають обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Третя особа проживає з позивачкою, неодружена, ніде не працює, оскільки навчається.

Відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст.199 СК України і стягнення таких в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач має можливість матеріально утримувати доньку під час навчання, оскільки він є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, інших аліментних зобов`язань, окрім тих, які ним сплачувалися на користь позивачки - не має.

Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не представлено.

При визначенні суми, яку потребує дитина відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини, ту обставину, що дитина відповідача, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення.

При вирішенні даного спору судом враховано роз`яснення, які надані в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, де передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17.04.2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що не суперечить нормам Сімейного кодексу, тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягає частковому задоволенню.

Суд при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення ст.182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Беручи до уваги те, що третя особа по справі продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує обов`язку щодо її утримання, як такої, що навчається, те, що на його утриманні є інші непрацездатні особи і не заперечив отримання ним стабільного, регулярного доходу, не підтвердив у повній мірі про те, що він немає можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, а також те, що відповідач не надав суду доказів, що він є непрацездатною особою, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст.182 СК України, дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений позивачем в розмірі 5 000 гривень є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання повнолітньої ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, зважаючи на те, що позивачкою доведені обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а відповідачем частково спростовані такі вимоги, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Водночас, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України в редакції Закону України №2147-8 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У рішенні Конституційного суду України № 12-рп/2013 зазначено, що звернення до суду пов`язане з необхідністю сплати судового збору, що впливає на можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого ст.55 Конституції України.

Зазначене відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 року № R (81) 7, якою визначено: «у тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (пп. 12 п. D).

Питання повернення судового збору регламентовано ст.7 Законом України «Про судовий збір», де передбачено п`ять підстав для повернення сплаченого судового збору: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення суми судового збору у більшому розмірі, ніж було потрібно; 2) повернення заяви або скарги стороні за заявою (клопотанням) заявника; 3) відмова суду у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду; 5) закриття (припинення) провадження у справі в усіх інстанціях.

Відповідно до процесуального кодексу, при винесенні рішення суддя повинен в обов`язковому порядку розподілити судові витрати між сторонами процесу. До судових витрат входить і судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивачки на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн за подання позовної заяви позивачкою, які на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,258-259,263-265,268,272,273 ЦПК України, ст.ст.182,198,191-201 СК України, суд

У ХВ АЛ ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви (з 03.07.2025 року) і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів.

В іншій частині позову - відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua, а також на офіційній веб-сторінці суду: https://tk.lv.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 ;

місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП (для фізичних осіб) НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ;

Останнє місце реєстрації: з 02.04.2025 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП (для фізичних осіб) НОМЕР_3 .

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 ;

місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП (для фізичних осіб) НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 28.11.2025 року.

Суддя Р.І. Ференц