Справа № 727/9389/25
Провадження № 2/727/2297/25
08 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Заверусі Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -
Короткий зміст позовної заяви та її доводи
Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Глинська І.П., звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина,посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.10.2014 року шлюб між ними з відповідачем розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначила, що син ОСОБА_4 проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Витрати для належного рівня життя дитини, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку значно зросли. Син ОСОБА_4 дорослішає та витрати на харчування, одяг, лікування, шкільне та позашкільне виховання значно збільшився.
Вказала, що відповідач ОСОБА_3 у шлюб після розлучення з нею не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у нього немає, він працездатний, отримує постійний дохід, його стан здоров?я дозволяє працювати.
Вважає, що у відповідача ОСОБА_3 є фінансова можливість виконувати свій обов?язок з утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 .
А тому просила змінити спосіб стягнення аліментівта стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Рух справи в суді
Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Аргументи учасників справи
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, позивачка до суду подала заяву в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно через поштове повідомлення, про поважні причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд
Судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду від 30.10.2014 року по цивільній справі № 727/8781/14-ц, шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу змінено прізвище ОСОБА_5 на її дівоче ОСОБА_1 (а.с. 6).
Від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками, згідно свідоцтва про народження, є: батько ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_5 (а.с. 7).
Дитина проживає разом із матір`ю.
Відповідно до положень ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Частинами першою та другою статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).
У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утриманнядитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України №4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що закріплено ч. 2 ст. 182 СК України.
Згідно положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Так, суд зауважує, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дитини із віком змінилися та збільшилися в силу її росту та розвитку, а тягар таких змін не може бути покладений виключно на матір.
Також, сам законодавець послідовно та систематично (щорічно) розмежовує прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, тобто від дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, що вказує на необхідність та розуміння потреб дитини, яка росте та розвивається.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2025 року - 3196 грн.
На думку суду, при вирішенні спорів, що стосуються дітей (в тому числі справи щодо аліментів, способів їх стягнення, тощо) суд зобов`язаний керуватися найкращими інтересами дитини, оскільки, така категорія спорів є особливою через те, що дитина це не завжди захищений учасник суспільних відносин, а тому, визначаючи розмір аліментів чи спосіб їх стягнення, суд повинен брати до уваги найкращі інтереси дитини.
Висновки за результатами судового розгляду
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки), а тому позов позивачки підлягає до задоволення і розмір аліментів, які стягуються з відповідача з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на утримання неповнолітньої дитини необхідно змінити і стягувати з відповідача аліменти у частці в розмірі 1/4 частки заробітної плати відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Щодо судових витрат
Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 183, 192 СК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280-289 ЦПК України, суд, -
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2014 року з твердої грошової суми у розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/8781/14-ц відкликати, та після закінчення його виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду, повернути до суду, що його видав, продовживши стягнення аліментів.
З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 12.12.2025 року.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Чернівецького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: