Виноградівський районний суд Закарпатської області
_________________________________________________________________________
Справа № 299/8352/23
Номер провадження 2-р/299/70/25
У Х В А Л А

01.12.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів заяву ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду від 28.12.2023р. у цивільній справі №299/8352/23 за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_1 20.11.2025р. звернувся до Виноградівського суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 28.12.2023р. у цивільній справі №299/8352/23 за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, яким заява була задоволена.

В подальшому, громадянин ОСОБА_2 через центр надання адміністративних послуг подав на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем перебування на військовому обліку, заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.4 ч.1 ст. 23 Закону України №3543-XII. Серед документів що підтверджують право на отримання відстрочки від мобілізації на особливий період він надав копію рішення у справі №299/8352/23.

Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не залучався Виноградівським районним судом третьою особою без самостійних вимог до розгляду зазначеної справи, однак винесене рішення безпосередньо стосується прав та законних інтересів ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відповідно до Закону України №1932-ХІІ являється органом військового управління що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, оскільки ОСОБА_2 є військовозобов`язаним громадянином України, на якого в силу вимог ст.65 Конституції України покладено обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Зазначене рішення суду у справі №299/8352/23 є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині: що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходяться на самостійному утриманні, вихованні та проживанні біля свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (ІПН НОМЕР_1 ), за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 з огляду на вимоги ч.2 ст.157 CK, відповідно до якої той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.271 ЦПК України, заявник просить суд роз`яснити зазначене рішення суду, зокрема, серед питань що потребують роз`яснення судового рішення просить висвітлити наступні питання: Чи рішення суду у справі №299/8352/23 позбавляють ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності? Чи змінився обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 між їх батьками? Чи носить рішення у справі 299/8352/23 преюдиційний характер в розумінні вимог п.4 ч.1 ст.23 Закону України №3543-ХІІ.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали цивільної справи, суд зазначає наступне.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/8352/23 від 28.12.2023р. за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення заява була задоволена, вирішено встановити факт, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходяться на самостійному утриманні, вихованні та проживанні біля свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІПН НОМЕР_1 ), за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили.

В силу ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

С.С.Попович через центр надання адміністративних послуг подав на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою про надання йому відстрочки від мобілізації на особливий період на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України №3543-ХІІ. Серед документів, що підтверджують право на отримання відстрочки від мобілізації, надав копію рішення у справі №299/8352/23.

Проаналізувавши положення ст.271 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість прийняття до розгляду заяви про роз`яснення Рішення суду у даній цивільній справі, де заявником є ІНФОРМАЦІЯ_9 : заява подана особою, якій рішення суду подано для виконання повноважень, визначених законом та прийняття відповідного рішення у межах повноважень заявника, це рішення ще не прийнято, заявник довів що зміст резолютивної частини рішення є незрозумілим.

Проаналізувавши поставлені заявником питання, суд зазначає, що питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності (позбавлення батьківських прав та/або звільнення від батьківських обов`язків) - не було передано на судовий розгляд позивачем. Тому Рішення суду не позбавляє ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності.

Так само, питання про зміну визначеного законом обсягу сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання дитини - не було передано на судовий розгляд позивачем. Тому даним Рішенням суду не змінено визначені законом обсяг сімейних прав та обов`язків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо питання про преюдиційність рішення в частині встановлення юридичного факту, суд зазначає наступне.

Преюдиційність за одним із визначень - прийняття без доказування та перевірки фактів (фактичних обставин), які були встановлені судом.

Тому, мова про преюдиційність може йти лише у тому разі, якщо йдеться про встановлені судом фактичні обставини. Факт - це реальне життєве явище дійсності подія або дія.

Факт це твердження про реальність, яке може бути перевірене, підтверджене доказами і не викликає сумнівів. Він описує подію або явище, що дійсно відбулося. Однак, факти можуть мати також форму відомостей, обставин, набору даних, що надають інформацію.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення.

Отже, встановлення юридичного факту в судовому порядку тісно пов`язано з метою його встановлення.

У даній справі на розгляд суду було передано питання про встановлення факту як триваючого явища дійсності: встановлення тих обставин, у який же спосіб реалізовано виховання, утримання дитини, і де її місце проживання. Метою вказано: «здійснення заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, безперешкодного переміщення з дитиною по країні, зміни місця мешкання та розвитку в безпечних умовах».

Способи виховання та утримання дитини, її місце проживання явища динамічні, безперервні та триваючі, не є незмінними. Способи виховання, утримання дитини та її місця проживання визначаються батьками спільно і це право є триваючим до досягнення дитиною повноліття, якщо інше не визначено законом; а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою (ст.ст.157, 160, 180 СК України).

Тому у разі, якщо факт, встановлений судом, має характер триваючих та несталих обставин, а не характер події, явища, що відбулося одномоментно, тощо, то його подальше існування та підтвердження з іншою метою, ніж була заявлена суду, необхідно повторно перевіряти.

Отже, якщо спосіб виховання та утримання дитини є визначеною законом фактичною обставиною, яка в силу цього ж закону тягне юридичні наслідки, то існування такої фактичної обставини слід перевіряти в ході процедури застосування таких юридичних наслідків. Цю перевірку здійснює орган, до компетенції якого входить застосування таких юридичних наслідків. У разі неможливості підтвердити таку фактичну обставину в позасудовому порядку, особа вправі звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту, вказавши мету його встановлення, де заінтересованою особою є компетентний орган, що уповноважений застосувати юридичні наслідки існування такої фактичної обставини.

Тому, у даному конкретному випадку Рішення суду у справі №299/8352/23 не має преюдиційного значення для застосування юридичних наслідків фактичних обставин, які мають характер триваючих та несталих, існування яких встановлено судом станом на дату ухвалення рішення суду, - з іншою метою, аніж для «здійснення заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, безперешкодного переміщення з дитиною по країні, зміни місця мешкання та розвитку в безпечних умовах».

Також, суд вказує на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №754/5841/17.

Так, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації з 24 лютого 2022 року указом Президента в Україні введено воєнний стан, строк дії якого наразі продовжено до 03.02.2026 року.

Відповідно до пп.4 п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Окрім того, суд наголошує, що умови існування в державі воєнного стану, строк дії якого наразі продовжено до 03.02.2026р., можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни з росією.

Враховуючи наведене та керуючись ст.271 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду від 28.12.2023р. у цивільній справі №299/8352/23 за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Роз`яснити наступне:

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/8352/23 не позбавляє ОСОБА_3 батьківської правосуб`єктності.

Визначені законом обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 між їх батьками не змінився.

Рішення суду у справі №299/8352/23 про встановлення факту, що має юридичне значення, не носить преюдиційного характеру з іншою метою, аніж для «здійснення заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, безперешкодного переміщення з дитиною по країні, зміни місця мешкання та розвитку в безпечних умовах».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України.

Головуючий Надопта А. А.