ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 687/406/25

Провадження № 22-ц/820/2067/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 липня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначило, що 1 лютого 2024 року сторони уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1341-4408 (далі кредитний договір), за умовами якого товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 18 200 грн строком на 300 днів (до 26 листопада 2024 року) за стандартною процентною ставкою 1,5% за кожний день користування кредитом (у базовий період (14 днів) за зниженою процентною ставкою 1,2% за кожний день користування кредитом). У свою чергу відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом і комісію за видачу кредиту (15% від суми кредиту). ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 4 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості склав 102 065 грн 60 коп., із яких 18 200 грн прострочена заборгованість за кредитом, 81 135 грн 60 коп. прострочена заборгованість за процентами, 2 730 грн прострочена заборгованість за комісією. Позивач вирішив застосувати до ОСОБА_1 програму лояльності та стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 91 000 грн, яка складається з 18 200 грн простроченої заборгованості за кредитом і 72 800 грн простроченої заборгованості за процентами.

За таких обставин ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 91 000 грн заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 липня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 91 000 грн заборгованості за кредитним договором, із яких прострочена заборгованість за кредитом 18 200 грн і прострочена заборгованість за процентами 72 800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Суд керувався тим, що сторони уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом і комісію за видачу кредиту. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь товариства слід стягнути вказану заборгованість, яка складається з неповернутого кредиту та нарахованих процентів.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову частково і стягнення тіла кредиту у розмірі 18 200 грн, або направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому ОСОБА_1 послався на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлений сторонами у договорі розмір процентів за користування кредитом (27 138,08% річних) є завищеним і несправедливим у розумінні Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів». Також денна процентна ставка за договором перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, визначеної Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VІІ «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VІІ). Водночас позивач не довів належними та допустимими доказами факт виникнення заборгованості за кредитним договором. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

1 лютого 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 18 200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом і комісію за видачу кредиту відповідно до графіка платежів (пункти 2.2, 3.1, 4.1 кредитного договору).

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб (пункт 2.4 кредитного договору).

Пунктом 4.9 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 300 календарних днів з моменту перерахування коштів; дата повернення (виплати) кредиту 26 листопада 2024 року.

Згідно з пунктами 4.6, 4.7, 4.10 кредитного договору: нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору); комісія за видачу кредиту становить 15,00% річних від суми виданого кредиту.

Також сторони погодили такі умови кредитування: тип процентної ставки за користування кредитом фіксована; тип комісії одноразова; базовий період 14 календарних днів; знижена процентна ставка, яка надається позичальником у порядку застосування програми лояльності, 1,20% за кожен день користування кредитом (пункти 4.3, 4.4, 10.2 кредитного договору).

1 лютого 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало кредитні кошти на банківський рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 26 листопада 2024 року (день закінчення строку кредитування) розмір заборгованості склав 102 065 грн 60 коп., із яких 18 200 грн неповернутий кредит, 81 135 грн 60 коп. нараховані проценти, 2 730 грн нарахована комісія.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання яких ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 18 200 грн, а той зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію.

Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив обумовлені платежі за договором.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути прострочену заборгованість.

Суд першої інстанції правильно визначив розмір заборгованості за кредитним договором. Цей розмір відповідачкем не спростований.

У справі відсутні належні та допустимі докази про те, що укладений сторонами кредитний договір містить несправедливі умови. Заявлені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» проценти є процентами за користування чужими грошовими коштами (статті 536, 1048 ЦК України). Натомість ОСОБА_1 помилково ототожнив ці проценти з неустойкою (стаття 549 ЦК України) та процентами від простроченої суми (стаття 625 ЦК України).

Проценти за користування кредитними коштами нараховані судом першої інстанції згідно з умовами кредитного договору та у межах строку кредитування. При цьому судом враховано тривалість користування ОСОБА_1 отриманим кредитом і відсутність здійснення ним платежів за кредитним договором. Крім того, судом враховано застосування товариством програми лояльності та зменшення нарахованої відповідачу заборгованості за договором.

Посилання ОСОБА_1 на необґрунтованість і завищеність розміру присуджених з нього процентів не відповідає фактичним обставинам справи.

Також апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції розміру денної процентної ставки, визначеної Законом №1734-VІІ.

У статті 1 Закону №1734-VІІ унормовано, що денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Відповідно до статті 8 Закону №1734-VІІ для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (частина друга). Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина третя). Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% (частина п`ята).

В силу пункту 17 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734-VІІ тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2024 року), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 22 квітня 2024 року); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20 серпня 2024 року).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 12 Закону №1734-VІІ у договорі про споживче кредитування, зокрема, зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

За змістом указаних правових норм денна процентна ставка це загальний показчик щоденних витрат споживача за споживчим кредитом у процентах від розміру виданого кредиту.

За договорами, які укладені зі споживачами після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2024 року), в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21 серпня 2024 року, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору.

Денна процентна ставка розраховується у договорі про споживчий кредит за спеціальною формулою та залишається незмінною протягом усього строку кредитування за умови, що до договору не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).

Відтак з огляду на незмінність розміру денної процентної ставки, діючі норми Закону №1734-VІІ, які визначають правила застосування денної процентної ставки, не регулюють спірні правовідносини.

В цій частині норми матеріального права застосовані судом правильно.

Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Борсук В.О.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27