Справа № 553/3606/25
Провадження № 2/553/1671/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.12.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ73312977 від 08.12.2024 станом на 29.08.2025 у розмірі 47293,93 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2024 ОСОБА_1 будучи клієнтом Банку, уклала з Банком кредитний договір АВН0СТ73312977, щодо надання їй кредиту в розмірі 40000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 07.12.2026) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 29.08.2025 має заборгованість у розмірі 47293,93 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштових повідомлень на адресу реєстрації. Жодних заяв або клопотань до суду не надала.

Відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 21.10.2024 відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. 08.12.2024 підписано паспорт споживчого кредиту та заяву про надання послуги «Швидка Готівка» з процентною (фіксованою) ставкою за кредитом 85 % річних, що підтверджується її кваліфікованим електронним підписом у Паспорті та Заяві (а.с.8-14).

Отже, сторони узгодили умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відтак, 08.12.2024 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦЕНТ-БАНК» та

ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, № АВН0СТ73312977, щодо надання останній кредиту у розмірі 40000,00 грн. строком на 24 місяці (тобто до 07.12.2026) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно та комісії у розмірі 0.00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме :з паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» від 08.12.2024 року, строк кредитування становить 24 місяці.

Відповідно до меморіального ордеру №TR.42308293.36771.65455 від 08.12.2024 АТ «А-БАНК» надало ОСОБА_1 на її рахунок грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. (а.с. 16 зв.).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 29.08.2025 та виписки по кредиту, за кредитом № АВН0СТ73312977 від 08.12.2024 складає 47293,93 грн, яка складається з: 35367,30 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 11271,91 грн. загального залишку заборгованості за процентами, та 0,00 грн заборгованості за пенею, які позивач просить стягнути з відповідача (а.с. 16).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і

передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд погоджується з наданим позивачем та дослідженим у судовому засіданні розрахунком заборгованості за процентами, оскільки він є обґрунтованим, його розмір підтверджений належними та допустимими доказами, а відповідач, на виконання свого процесуального обов`язку, не надав належних і неспростовних доказів на спростування доводів позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що судовим розглядом доведена сума заборгованості відповідача з процентів за користування кредитом у розмірі 11271,91 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що АТ «А-Банк» відповідачу по кредитному договору № АВН0СТ73312977 від 08.12.2024 року було надано кредит. Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав у повному обсязі, однак відповідач, отримавши суму кредиту свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.

З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 35367,30 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 11271,91 грн. загального залишку заборгованості за процентами.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 254 від 29.08.2025.

Позов задоволено в повному обсязі, а отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.10,12,13,76,81,141,258,259,263-265,273-274,279,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ73312977 від 08.12.2024 в розмірі 47293 (сорок сім тисяч двісті дев`яносто три) грн. 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко