РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 с-ще Тиврів 145/1652/25

2/145/1121/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванець В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги позивач аргументував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 30.07.1990, зареєстрованого в КП "ВООБТІ" 30.07.1990, яке було видано колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 .

У подальшому провулок ОСОБА_4 в с. Красне Тиврівського району Вінницької області було перейменовано на АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на її користь. На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не відмінений.

Вона у встановлений законодавством шестимісячний термін, а саме 21.12.2011 подала до Калинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа, щодо майна померлої № 52217256.

Але в видачі в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого в АДРЕСА_1 , їй відмовлено, у зв`язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 30.07.1990, зареєстрованого в КП "ВООБТІ'' 30.07.1990, видано колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана форма власності була передбачена ЦК УРСР, редакції 1963 року, а в Цивільному кодексі, редакції 2004 року, який діє на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , відсутня така форма власності, документ, що посвідчує право власності на дану частку будинку не підписано головою Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Крім того, в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 30.07.1990 помилково вказано, що 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташована в с. Нове Місто Тиврівського району Вінницької області, а не в с. Красне Тиврівського району Вінницької області.

Даний будинок був побудований в 1960 році і відповідно до даних Новоміського старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області 1/2 частка даного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд рахується за ОСОБА_3 . Присадибна земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 рахується за нею.

ОСОБА_3 була останнім членом даного колгоспного двору.

Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку 1960 року забудови, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , позначеного на плані ФОП ОСОБА_5 , іден. код НОМЕР_2 , кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 007444, від 08.02.2024, літерою "А", з верандою "а", загальною площею (підрахованою за формулами розрахунку площ) 58,8 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв. м., ганку з навісом, сараю "Б", огорожі "№ 1", хвіртки "№ 2", воріт "№ 3", ринковою вартістю 51600 гривень, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами позовного загального провадження у відкритому судовому засіданні. Крім того, витребувано у нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області та інформацію зі Спадкового реєстру, щодо наявності заповітів щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.11.2025 до суду надійшли витребовуванні матеріали.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явились. Представником позивача ОСОБА_2 подано заяву, у якій він просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача Тиврівської селищної ради в судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить справу розглянути за його відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи їх на предмет належності, допустимості, достовірності, кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку наданих доказів у їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5), яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто більше за вказаною адресою не був зареєстрований та не проживав, що стверджується довідкою виданою Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 21.08.2025 №10.4-16/382 (а.с.7).

Згідно зі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 , виданого 30.07.1990 виконкомом Новоміської сільської Ради народних депутатів, зареєстрованого у Вінницькому ООБТІ 30.07.1990 за реєстровим № 56 (а.с.15), житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Свідоцтво про право власності на даний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було видане колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 , в той період, коли існували колгоспні двори згідно з діючим на той момент ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно з довідкою виданою Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 21.08.2025 № 10.4-16/386, у свідоцтві про право власності на домоволодіння № НОМЕР_1 виданого 30.07.1990 виконавчим комітетом Новоміської сільської Ради народних депутатів, на 1/2 частку житлового будинку, на ім`я ОСОБА_3 , допущено помилку в адресі, а саме: вказаний житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , а не у селі Нове Місто (а.с.11).

Відповідно до ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Згідно із затвердженими ЦСУ СРСР 13.04.1979 № 11215 "Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів", визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Згідно з довідкою виданою Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 21.08.2025 № 10.4-16/383 (а.с.8), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , була останнім членом колгоспного двору.

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 7 Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області за 2011-2015 роки, виданої Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 21.08.2025 № 10.4-16/387, ОСОБА_3 значиться власником 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 06.09.1994 секретарем Новоміської сільської Ради народних депутатів ради Тиврівського району Вінницької області Лісовенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 11, ОСОБА_3 заповідала позивачці, ОСОБА_1 1/2 жилого будинку з надвірними будівлями, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. На день смерті ОСОБА_3 заповіт не змінено і не скасовано.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2010 у справі № 2-О-74/2011р., встановлено факт, що правовстановлюючий документ - заповіт, складений померлою ОСОБА_3 , 07.07.2011 на користь ОСОБА_1 і посвідчений 06.09.1994 секретарем виконавчого комітету Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с17).

05.02.2016 внесено зміни у поштову адресу об`єкта нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та присадибну земельну ділянку, власником 1/2 якої є ОСОБА_1 , та присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з рішення 5 сесії Новоміської сільської ради 7 скликання від 05.02.2016 № 44 "Про перейменування назв вулиць та провулків, впорядкування номерів будинків в селах Красне і Нове Місто Тиврівського району Вінницької області" (а.с.19).

Згідно з довідкою виданою Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 21.08.2025 №10.4-16/385, за ОСОБА_3 рахується житловий будинок з господарчими спорудами у АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до довідки виданої Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 21.08.2025 №10.4-16/384 присадибна земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

21.12.2011 позивач ОСОБА_1 звернулась до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , заведена спадкова справа, щодо майна померлої, номер у спадковому реєстрі 52217256. Крім того, на ім`я позивача ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0870 га у межах згідно з планом, що розташована на території Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно паю ТОВ "Мир" Тиврівського району Вінницької області на суму 11700 грн, що стверджується матеріалами спадкової справи №590/2011 (а.с.52-86).

Постановою Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області від 20.10.2025 № 678/02-31 заявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований на АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого виконавчим комітетом Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області №143 від 21.07.1989, зареєстрованого у Вінницькому ООБТІ 30.07.1990 за реєстровим № 56, вказано, що 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований на АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_3 , отже зазначений будинок належить колгоспному двору, який припинив своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України "Про власність" від 07.02.1991, крім того документ, що посвідчує право власності на вищевказану частку будинку не підписано головою Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. У зв`язку із чим свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видано (а.с.6).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Тобто, усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15.04.1991, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до довідки № 10.4-16/383 від 21.08.2025 Новоміського старостинського округу Тиврівської селищної ради та виписки з погосподарської книги № 7 Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області за 2011-2015 роки, ОПО № 0585/1 станом на 15.04.1991 склад колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , був наступний: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших членів двору не було.

Отже, станом на 15.04.1991 ОСОБА_3 , як голові і останньому члену колгоспного двору належала 1/2 частка майна колгоспного двору, а саме 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що за адресою: АДРЕСА_1 , як такій, що не втратила права в майні.

Статтею 563 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка регулювала питання спадкування майна колгоспного двору, встановлено, що у випадку смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила спадкування на загальних підставах.

При цьому, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширювалася на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також у разі смерті члена двору після 30.06.1990 спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Оскільки останній член колгоспного двору, а саме ОСОБА_3 померла після ІНФОРМАЦІЯ_4 , то після її смерті відкривалась спадщина на все майно колгоспного двору.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, на день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , оскільки 1/2 частка будинковолодіння належало померлій як єдиному члену колгоспного двору згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 30.07.1990 виконкомом Новоміської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тиврівської районної Ради народних депутатів № 143 від 21.06.1988.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку 1960 року забудови, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , позначеного в плані ФОП ОСОБА_5 , літерою "А", з верандою "а", загальною площею (підрахованою за формулами розрахунку площ) 58,8 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м., ганку з навісом, сараю "Б", огорожі "№1", хвіртки "№2", воріт "№3", ринковою вартістю 51600 гривень, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Калинівка Калинівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 04 грудня 2025 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тиврівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, , юридична адреса: вул. Тиверська, буд. 40, с-ще Тиврів Вінницького району Вінницької області.

Суддя Іванець В. Д.