У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Моняк Р.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Дослідивши матеріали позовної заяви вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Розмір та порядок сплати судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір». Так, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подається фізичною особою, сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року №4059-IХ, з 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.

Отже за подання до суду даної заяви в електронній формі, заявник повинен сплатити 484.48 грн. судового збору. Заявником до заяви була додано квитанцію ID 5668-7625-1212-9768 від 13.11.2025 на суму 485 грн.

Однак, дослідивши квитанцію ID 5668-7625-1212-9768 від 13.11.2025 на суму 485 грн., суддя вважає, що врахувати її як належний доказ сплати судового збору по вказаній справі не можливо, з огляду на наступне.

Згідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI«Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

При перевірці квитанції ID 5668-7625-1212-9768 від 13.11.2025 на суму 485 грн. про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом встановлено, що вказана квитанція вже подавалась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області під час звернення із заявою у справі №308/16919/25.

Згідно ст. ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

При цьому за подання кожної заяви, позовної заяви, скарги до суду, тощо позивачем або заявником сплачується судовий збір окремо.

Таким чином, у кожному випадку звернення особи до суду судовий збір цією особою обов`язково повинен бути сплачений за виключенням випадків, коли позивач, заявник або скаржник звільнені від сплати судового збору.

Отже, оскільки надана заявником квитанція ID 5668-7625-1212-9768 від 13.11.2025 на суму 485 грн. вже врахована по іншій справі, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з даною заявою заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 484.48 грн. та надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору саме за подання цієї заяви, який згідно інформацією щодо зарахування коштів, яка надається Державною казначейською службою України, перевіряється та у разі підтвердження надходження таких коштів приєднується до облікової картки саме цієї цивільної справи.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, заявнику необхідно привести заяву у відповідність до ст. 177 ЦПК України (з урахуванням зазначених судом недоліків).

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Р. Деметрадзе