Справа № 496/8458/23
Провадження № 2-п/496/43/25
УХВАЛА

"26" листопада 2025 р. м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Крикун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву адвоката Гнатюка Дмитра Володимировича, яка надійшла в інтересах заявника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року задоволено позов ТОВ «Бізнес Позика» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 115167-КС-001 від 27.01.2022 року у розмірі 121545 грн 87 к., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 50000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 66717 грн 42 к.; суми прострочених платежів за комісією - 4828 грн 45 к., а також судовий збір у розмірі 2147 грн 20 к.

11.11.2025 року адвокат Гнатюк Д.В., який діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернувся через підсистему «Електронний суд» до суду із заявою, в якій просить: визнати поважними причини неявки відповідача у судове засідання, призначене на 22.10.2024 року по справі № 496/8458/23; переглянути заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року по справі № 496/8458/23 за позовною заявою ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року по справі № 496/8458/23 за позовною заявою ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання 22.10.2024 року, під час якого було ухвалено заочне рішення по справі № 496/8458/23, та не подав відзив на позовну заяву, оскільки його неявка була зумовлена поважними, об`єктивними обставинами, що унеможливлювали особисту участь у судовому розгляді. Позовну заяву разом із додатками ОСОБА_1 також не отримував та не був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, дату та час судового засідання, а також не отримував жодних судових повісток чи повідомлень, що вбачається з матеріалів справи. Окрім того, у період розгляду справи ОСОБА_1 перебував на тривалому лікуванні та реабілітації у зв`язку з отриманою під час військової служби травмою, що призвело до встановлення ІІ групи інвалідності. Зазначені обставини об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 особисто брати участь у судових засіданнях і своєчасно реагувати на судову кореспонденцію. Відсутність належного повідомлення про судовий розгляд призвела до того, що справа була розглянута за його відсутності. 22.10.2025 року ОСОБА_1 виявив блокування власного банківського рахунку. Після звернення до банку з`ясувалося, що рахунок було заблоковано на підставі відкриття виконавчого провадження, ініційованого на підставі виконавчого листа № 496/8458/23, виданого Біляївським районним судом Одеської області 01.01.2025 року. З метою з`ясування причин таких дій, ОСОБА_1 зв`язався з позивачем, який повідомив про наявність судового рішення, ухваленого за його позовом. Після цього ОСОБА_1 звернувся до адвоката для отримання правничої допомоги та вжиття заходів щодо захисту своїх прав та законних інтересів. Заочне рішення та інші матеріали справи були фактично отримані 04.11.2025 року, після того, як представником відповідача було подано заяву до суду про надання доступу до матеріалів справи в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі (ЄСІТС). Так, із тексту заочного рішення вбачається, що позивач надав розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 115167-КС-001, згідно з яким загальна сума боргу, нібито, становить 121545 грн 87 к., у тому числі: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 50000 грн; сума прострочених процентів - 66 717 грн 42 к.; сума прострочених платежів за комісією - 4828 грн 45 к. Проценти по кредиту нараховані за період з 27.01.2022 року по 14.07.2022 року. Відповідач не заперечує проти нарахованих станом на 14.03.2022 року відсотків за користування кредитом у розмірі 13863 грн 36 к., однак вважає безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, подальше нарахування відсотків після зазначеної дати з огляду на наступне. ОСОБА_1 має статус Учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . 15.03.2022 року на підставі Указу Президента України № 069/2022 ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України (СЗРУ), свою службу проходив у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія (790037А) з 15.03.2022 року по 23.03.2022 року, потім - у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія (790037А) з 23.03.2022 року по 20.06.2022 року, на посаді ст. розвідник (106847А) з 20.06.2022 року по 08.08.2022 року, на посаді стрільця (100916А) з 08.08.2022 року по 17.03.2023 року. 17.03.2023 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з отриманою травмою 11.09.2022 року внаслідок нещасного випадку. Отже, з 15.03.2022 року по 17.03.2023 рік ОСОБА_1 був військовослужбовцем і на нього розповсюджувалося положення частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», військовослужбовцям надаються пільги щодо кредитних зобов`язань. Наведена норма має імперативний характер і прямо звільняє військовослужбовців від сплати процентів за користування кредитом на весь період служби. Зазначений правовий припис реалізує соціальну гарантію військовослужбовців і спрямований на забезпечення їх фінансової стабільності в умовах особливого періоду та воєнного стану. Таким чином, з моменту початку проходження служби відповідача (15.03.2022 р.) до дня закінчення нарахування процентів по кредиту (14.07.2022 р.) позивач не мав правових підстав для нарахування процентів, оскільки відповідач користується передбаченими законом пільгами як військовослужбовець, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову (з 15.03.2022 р. по 17.03.2023 р.). Нарахування Позивачем процентів за цей період суперечить вимогам ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», а отже, є неправомірним. Представник вважає, що внаслідок наведених обставин заочне рішення суду є необґрунтованим та підлягає скасуванню в частині нарахованих процентів.

12.11.2025 року від представника ТОВ «Бізнес Позика» Козачок М.О. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому вона просить відмовити у задоволенні заяви про поновлення відповідачу строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року у справі № 496/8458/23. При цьому посилається на те, що заява про перегляд заочного рішення не відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, оскільки сторона відповідача не зазначила жодних обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду (з посиланням на відповідні докази); жодних причин неподання відзиву (з посиланням на відповідні докази); жодних належних та обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог позивача (з посиланням на відповідні докази); не подала заяву про перегляд заочного рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення; не надала жодних доказів вручення відповідачу заочного рішення суду, після чого відповідач міг би просити суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, та яку відповідач повинен був подати протягом 20 днів з дня вручення йому заочного рішення суду; не зазначила жодних поважних причин пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та підстав для його поновлення (з посиланням на відповідні докази). За таких обставин вказану заяву не може бути задоволено. Окрім того, сторона відповідача не надала суду жодних належних та достатніх доказів того, що відповідач проживає за іншою адресою, ніж адреса його реєстрації. У своїй заяві про перегляд заочного рішення сторона відповідача не зазначила жодних змістовних заперечень проти позовних вимог позивача, з посиланням на відповідні належні, допустимі, достовірні та достатні докази, а також не надала жодного доказу на підтвердження того, що відповідач справді, начебто, перебував на військовій службі саме під час розгляду та вирішення справи у суді та на дату ухвалення судом заочного рішення по справі. У своїй заяві про перегляд заочного рішення сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; здійснення платежів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором, отже на підставі ст. 82 ЦПК України вказані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 9170 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

13.11.2025 року від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на заперечення позивача, в якій він просить задовольнити вимоги, викладені в заяві про перегляд заочного рішення. При цьому вказує, що заява про перегляд заочного рішення суду відповідає усім вимогам ст. 285 ЦПК України, в ній зазначено, зокрема, те, що позовну заяву разом із додатками відповідач не отримував та не був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, дату та час судового засідання, а також не отримував жодних судових повісток чи повідомлень, що вбачається з матеріалів справи. Докази, які підтверджують поважність причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, стороною відповідача до заяви також долучені. Щодо твердження позивача про те, що відсутнє підтвердження перебування відповідача на військовій службі саме під час розгляду та вирішення справи у суді та на дату ухвалення судом заочного рішення по справі представника зазначив, що дійсно, відповідач на той момент не був на військовій службі. 17.03.2023 року він був звільнений з військової служби на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що підтверджується витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 78 від 17.03.2023 року. ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку з отриманою травмою 11.09.2022 року внаслідок нещасного випадку, що підтверджується Витягом з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол № 3033 від «30» червня 2023 року). Травма солдата ОСОБА_1 , 1978 р.н., «Наслідки перенесеної важкої ЗЧМТ (11.09.2022 р.), забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, ускладненої гострим порушенням мозкового кровообігу за геморагічним типом в басейні лівої середньої мозкової артерії у вигляді правосторонньої пірамідної недостатності, сенсорної афазії. Органічний розлад особистості з емоційно-вольовою нестійкістю та психотичними включеннями по анамнезу», що підтверджено медичними та військово обліковими документами, довідкою токсикологічного дослідження від 16.09.2022 р. № 1573, відповіддю командира військової частини НОМЕР_2 . І на момент розгляду справи він перебував на тривалому лікуванні та реабілітації після отриманої травми, це лікування продовжується і на сьогоднішній день. Тому, у нього дійсно були вагомі причини для того, щоб не з`явитися на судове засідання, навіть якби він знав про день та час його проведення (що неможливо, адже ухвалу суду про відкриття провадження по справі та про призначення судового засідання він не отримував). Дійсно, відповідач визнає факт укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором, здійснення платежів за кредитним договором та наявність заборгованості за кредитним договором, однак заперечує позовні вимоги позивача та рішення суду в частині нарахованих процентів за користування кредитом, адже ОСОБА_1 був військовослужбовцем з 15.03.2022 року по 17.03.2023 рік і на нього розповсюджувалося положення частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», що встановлює військовослужбовцям пільги щодо кредитних зобов`язань. Окрім іншого представник заявника зазначив про те, що після того, як 22.10.2025 року відповідач виявив блокування власного банківського рахунку його матір ОСОБА_3 звернулася до позивача, де з`ясувалося, що рахунок було заблоковано на підставі відкриття виконавчого провадження, ініційованого на підставі виконавчого листа № 496/8458/23, виданого Біляївським районним судом Одеської області 01.09.2025 року. З метою з`ясування причин таких дій, матір відповідача ОСОБА_3 у телефонному режимі зв`язалася з позивачем, який повідомив про наявність судового рішення, ухваленого за його позовом. Під час зазначеної телефонної розмови позивачем було запропоновано декілька варіантів погашення заборгованості, а саме: повне погашення шляхом одноразової сплати орієнтовно 99000 грн або погашення всієї заборгованості у розмірі 121545,87 грн із наданням розстрочки на сім щомісячних платежів, при цьому перший платіж необхідно було внести до 30.10.2025 року. Крім того, за усною домовленістю сторін, позивач зобов`язався невідкладно подати заяву приватному виконавцю про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого листа стягувачу. Відповідач та його мати, прагнучи мирного врегулювання спору, обрали другий варіант - із поетапним погашенням заборгованості. На виконання досягнутої домовленості 28.10.2025 року ОСОБА_1 здійснив перший платіж згідно з договором № 115167-КС-001 у сумі 17671 грн на рахунок НОМЕР_3 (отримувач: ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»), що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції, тому вказівка позивача про те, що відповідач здійснив часткову оплату на загальну суму 9170 грн є надуманою та такою, що не відповідає дійсності. А те, що позивач це вказує у запереченнях, вводячи суд в оману, є проявом неповаги до суду та є підтвердження його недобросовісності. Крім того, представник заявника звертає увагу суду, що після здійснення вказаної оплати позивач не виконав свого усного зобов`язання та не надіслав приватному виконавцю заяву про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого листа стягувачу, згідно з усною домовленістю. 03.11.2025 року ним (представником заявника) було здійснено телефонний дзвінок до позивача з метою мирного врегулювання спору. Проте, незважаючи на всі намагання досягти домовленості та наведені обґрунтовані й законні аргументи, щодо протиправного нарахування заборгованості за кредитним договором, позивач відмовився від будь-якого позасудового врегулювання, зазначивши, що він не бажає нічого врегульовувати зараз, оскільки, за його словами, з відповідачем уже раніше була досягнута певна усна домовленість, про яку зазначено вище. Водночас, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження існування такої домовленості позивач не надав, що свідчить про відсутність правових підстав для його позиції. Саме тому відповідач був вимушений звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення для забезпечення законного та справедливого вирішення спору.

Також, 13.11.2025 року від представника ТОВ «Бізнес Позика» Козачок М.О. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вона просить відмовити у задоволенні заяви про поновлення відповідачу строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року у справі № 496/8458/23. При цьому звертає увагу суду на те, що сторона відповідача визнала, що відповідач не перебував на військовій службі саме під час розгляду та вирішення справи у суді та на дату ухвалення судом заочного рішення по справі. Окрім того, сторона відповідача визнала наступні юридичні факти: укладення кредитного договору з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; здійснення платежів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором, а тому ці обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач здійснив платіж в сумі 9170 грн під час дії кредитного договору, а саме 16.02.2022 року. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторона відповідача в своїх запереченнях також вказує про наявність, нібито, усної домовленості зі стороною позивача, однак ніяких доказів на підтвердження наявності домовленості не надає. В свою чергу, сторона позивача повідомляє відповідача, що кредитодавець готовий до позасудового врегулювання спору (наприклад з частковою оплатою позичальником певної суми заборгованості за кредитним договором та списанням решти боргу тощо, в тому числі з наданням позичальнику відповідного гарантійного листа). Щодо заяви сторони відповідача про перегляд заочного рішення, на думку сторони позивача, вказана заява є незаконною, необґрунтованою та поданою з порушенням обов`язкових вимог ЦПК України

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а від його представника ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути заяву про перегляд заочного рішення без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник ТОВ «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився, а в запереченні на заяву про перегляд заочного рішення та додаткових поясненнях по справі просить провести судове засідання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 283 ЦПК України встановлено, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Разом із заявою про перегляд заочного рішення від адвоката Гнатюка Д.В., який діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 , надійшла заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, в якій він просить вважати поважними підстави, зазначені в заяві про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду по справі № 496/8458/23 та поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду по справі № 496/8458/23. При цьому вказує, що ухвалу Біляївського районного суду Одеської області про відкриття провадження по справі № 496/8458/23, позовну заяву разом з додатками та повідомлення про дату і час судового засідання ОСОБА_1 не отримував. З матеріалів справи вбачається, що супровідний лист Біляївського районного суду Одеської області з додатками ОСОБА_1 на пошті вручений не був, відповідна кореспонденція повернулася до суду з відміткою про невручення адресату. Таким чином ОСОБА_1 не було відомо про розгляд даної справи у Біляївському районному суді Одеської області. Жодних повісток, судових викликів чи повідомлень про дату, час та місце судового засідання він не отримував. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 був фактично позбавлений можливості реалізувати своє право на участь у судовому процесі, передбачене статтею 43 ЦПК України, зокрема, подати заперечення, надати докази, пояснення та скористатися іншими процесуальними правами сторони у справі. Крім того, копію заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року ОСОБА_1 не отримував, у зв`язку з чим не був проінформований про факт ухвалення рішення та його зміст, що підтверджується відсутністю відомостей про вручення відповідного судового документа. 22.10.2025 року відповідач виявив блокування власного банківського рахунку. Після звернення до банку з`ясувалося, що рахунок було заблоковано на підставі відкриття виконавчого провадження № 496/8458/23, ініційованого на підставі виконавчого листа, виданого Біляївським районним судом Одеської області 01.09.2025 року. З метою з`ясування причин таких дій, відповідач зв`язався з позивачем, який повідомив про наявність судового рішення, ухваленого за його позовом. Після цього відповідач звернувся до адвоката для отримання правової допомоги та вжиття заходів щодо захисту своїх прав і законних інтересів. Заочне рішення та інші матеріали справи були фактично отримані 04.11.2025 року, після того як представником відповідача було подано заяву до суду про надання доступу до матеріалів справи в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі (ЄСІТС). Крім того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та проходив військову службу за призовом у військовій частині НОМЕР_2 . 11.09.2022 року, під час проходження служби, ОСОБА_1 отримав травму внаслідок нещасного випадку, що стало підставою для встановлення йому ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби. Після отримання травми ОСОБА_1 неодноразово перебував на лікуванні у стаціонарних закладах, проходив реабілітаційні обстеження, медичні процедури та військово-лікарські комісії. У зв`язку з тривалим лікуванням, погіршеним станом здоров`я та частими госпіталізаціями, ОСОБА_1 фізично не мав можливості своєчасно отримувати поштову кореспонденцію, у тому числі повістки та судові повідомлення у справі № 496/8458/23, а також особисто прибути в судове засідання чи своєчасно ознайомитися з ухваленим заочним рішенням. Тому, як зазначено вище, лише 22.10.2025 року, під час відкриття виконавчого провадження № 496/8458/23 ОСОБА_1 вперше дізнався про існування вказаного судового рішення. Враховуючи викладене, представник заявника просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року по справі № 496/8458/23, оскільки його пропущення відбулося з поважних причин, незалежних від волі ОСОБА_1 - у зв`язку з відсутністю належного повідомлення про розгляд справи, станом здоров`я, тривалим лікуванням та встановленням йому інвалідності внаслідок поранення під час проходження військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду від 22.10.2024 року направлялось на адресу відповідача, проте поштове повідомлення про отримання ним вказаного рішення відсутнє.

Відповідно до заяви про ознайомлення з матеріалами справи, яка надійшла від адвоката Гнатюка Д.В. через підсистему «Електронний суд» 03.11.2025 року, ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав необхідні копії 05.11.2025 року, а 11.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» від адвоката Гнатюка Д.В. надійшла заява про перегляд заочного рішення суду.

На підставі вищевикладеного суд вважає можливим поновити представнику заявника строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Водночас, ч. 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вирішуючи питання про скасування заочного рішення суд повинен встановити поважність причини неявки відповідача в судові засідання, наявність доказів, на які посилається відповідач, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 двічі: 14.05.2024 року та 22.10.2024 року викликався судом в судові засідання засобами поштового зв`язку, проте у справі наявне лише одне поштове повідомлення із довідкою Укрпошти про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.05.2023 року у справі № 569/1181/21 (провадження № 61-3527св23).

Матеріалами справи підтверджується, що судові повістки про розгляд справи 14.05.2024 року та 22.10.2024 року (день ухвалення заочного рішення) ОСОБА_1 не отримав, що підтверджується одним поверненим до суду поштовим конвертом з повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою служби поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 92).

За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 289/2207/127 (провадження № 14-506цс19) вказано, що якщо в матеріалах справи немає доказів інформування відповідача про час та місце розгляду справи, то він не може вважатися повідомленим належним чином. У цих випадках не буде підстав для заочного розгляду цивільної справи. Матеріали справи не містять відомостей про повідомлення відповідача у визначеному процесуальним законом порядку, відтак апеляційний суд зазначив про неналежне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання у суді першої інстанції як безумовну підставу для скасування заочного рішення суду першої інстанції. Розгляд справи за відсутності учасника, щодо якого немає відомостей про його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, є порушенням статті 6 Конвенції про права особи на справедливий судовий розгляд та статей 8, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

Щодо істотності значення доказів, на які посилається представник заявника у заяві про перегляд заочного рішення, суд вважає їх слушними та такими, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, з урахуванням судової практики та норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом.

При цьому суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .

15 березня 2022 року на підставі Указу Президента України № 069/2022 ОСОБА_1 був призваний до лав Збройних Сил України (СЗРУ), відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_4 , та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , про що свідчить довідка Військової частини НОМЕР_2 № 210 від 30.03.2022 року.

17.03.2023 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно з витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 78 від 17.03.2023 року.

Звільнення ОСОБА_1 з військової служби відбулось у зв`язку з отриманою останнім 11.09.2022 року травмою внаслідок нещасного випадку, що підтверджується Витягом з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол № 3033 від 30.06.2023 року), в якому вказано, що травма солдата ОСОБА_1 , 1978 р.н., «Наслідки перенесеної важкої ЗЧМТ (11.09.2022 р.), забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, ускладненої гострим порушенням мозкового кровообігу за геморагічним типом в басейні лівої середньої мозкової артерії у вигляді правосторонньої пірамідної недостатності, сенсорної афазії. Органічний розлад особистості з емоційно-вольовою нестійкістю та психотичними включеннями по анамнезу», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, довідкою токсикологічного дослідження від 16.09.2022 року № 1573, відповіддю командира військової частини НОМЕР_2 на запит з РТЦК та СП травма, одержана в результаті нещасного випадку, так, пов`язана з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 950175 ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності, травма, одержана в результаті нещасного випадку, пов`язана з проходженням військової служби, дата чергового переогляду 20.04.2026 рік.

Відповідно до копій чисельних медичних виписок та медичних досліджень, ОСОБА_1 неодноразово протягом 2024-2025 р.р. знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Біляївської багатопрофільної лікарні, Одеської міської клінічної лікарні, Одеському обласному центрі психічного здоров`я, а також проходив психосоціальне відновлення у ГО «Наркологічний Центр Друге Дихання +».

Отже, ОСОБА_1 у період з 15.03.2022 року по 17.03.2023 року був військовослужбовцем на якого розповсюджувалося положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», є учасником бойових дій, особою з інвалідністю ІІ групи, має ряд тяжких захворювань, в тому числі психічного характеру, внаслідок отриманої останнім 11.09.2022 року травми під час проходження військової служби.

Зважаючи на ту обставину, що відповідач не був належним чином сповіщений про день та час розгляду справи, а докази, на які посилається його представник, мають істотне значення для справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України (в редакції, яка діяла станом на дату подання позовної заяви) у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи, а ч. 6 ст. 19 вказаного Кодексу (в редакції, яка діяла станом на дату подання позовної заяви) встановлено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (станом на дату подання позовної заяв) прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня складав 2684 грн, отже малозначними були справи, в яких ціна позову не перевищувала 268400 грн.

У заяві про перегляд заочного рішення представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , окрім іншого, просить призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на ціну позову (121545 грн 87 к.), в силу вимог статей 19, 274 ЦПК України (в редакції, яка діяла станом на дату подання позовної заяви) вказана цивільна справа була малозначною, розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне скасувати заочне рішення та призначивши справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 272, 274, 283, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Гнатюка Дмитра Володимировича, яка надійшла в інтересах заявника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року по цивільній справі № 496/8458/23 за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, з урахуванням надмірної завантаженості судді у розгляді інших справ та щорічної чергової відпустки, на 06 квітня 2026 року на 10 год 20 хв в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Кіпенко, 1 (зал № 3), з викликом сторін, про що їх повідомити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Пендюра