Справа № 464/8410/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/1924/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги,

ВСТАНОВИЛА:

11.12.2024 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, за період з 01.01.2023 по 29.02.2024, у сумі 11 243,82 грн, яка складається з: постачання теплової енергії в сумі 9 779,77 грн, гаряче водопостачання - 1 464,05 грн, а також просить стягнути з відповідача 3 028,00 грн судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а саме послуг з постачання теплової енергії централізованим опаленням та централізованого гарячого водопостачання. Вважає, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання. Так, Законом України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладений обов`язок оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, Законом № 2189-VIII встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно зі ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і гарячу воду, а у разі відмови споживачів оплачувати споживання гарячого водопостачання заборгованість стягується в судовому порядку. З 01.12.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідачем (споживачем) був укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. Дані договори є публічними договорами приєднання та мають на меті надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води споживачу. Між тим, відповідач оплату за вказані послуги не проводив, внаслідок чого за період з 01.01.2023 по 29.02.2024 за квартирою АДРЕСА_2 , утворилась заборгованість за централізоване опалення у розмірі 9 779,77 грн та за послуги централізованого гарячого водопостачання у розмірі 1 464,05 грн. Загальна заборгованість за послуги становить 11 243,82 грн. В добровільному порядку заборгованість не погашається, а тому позивач змушений звернутись до суду з даними вимогами.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, за період з 01 січня 2023 року по 29 лютого 2024 року, у сумі 11 243,82 грн, яка складається з: постачання теплової енергії - 9 779,77 грн та гаряче водопостачання - 1 464,05 грн, а також 3 028,00 грн судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права в частині стягнення з останнього судового збору.

Зокрема зазначає, що районний суд стягнув з відповідача, на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028 грн не звернувши увагу на те, що згідно довідки МСЕК від 22.02.2022, відповідач є інвалідом 2 групи, безтерміново, та потребує постійного лікування, самостійно працювати він не може у зв`язку з хворобою, а єдиним джерелом доходу в нього є пенсія. А тому, просить звільнити його від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки останній є інвалідом 2 групи. Також, враховуючи те, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі виконати рішення суду відразу після вступу його в закону силу є неможливим, а тому згідно ст.ст. 267, 435 ЦПК України просить суд розстрочити виконання рішення на 1 (один) рік 12 платежів рівними частинами кожного місяця. Просить розстрочити виконання рішення в частині стягнення заборгованості, в частині стягнення з нього на користь позивача судового збору - скасувати дане рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції розглядає тільки оскаржувальну частину рішення, решту частини позовних вимог суд не переглядає.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржувальній частині таким вимогам не відповідає.

Колегія суддів не може погодитись із рішенням суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому є звільненим від сплати судового збору, відтак відсутні підстави для стягнення з нього судового збору на користь позивача.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення суду слід скасувати в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 3 028,00 грн судового збору. В решті рішення суду залишити без змін.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.435 ч.1 ЦПК України заяву про відстрочення, розстрочення, зміну або встановлення способу та порядку виконання судового рішення має розглядати суд першої інстанції, який розглядав справу. Вирішуючи питання, суд враховує обставини, що ускладнюють виконання, а також ступінь вини відповідача та матеріальний стан сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року скасувати в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 3 028,00 грн судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Повний текст постанови складено: 28.11.2025.

Головуючий

Судді