Справа № 343/440/25
Провадження № 22-ц/4808/1382/25
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Мальцевої Є.Є., Максюти І. О.,

секретаря: Шемрай Н.Б.

за участю представника апелянта Радилецької С.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника АТ « Укрнафта» Глинки Р.Я. на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2025 року, ухваленого в складі судді Лицура І.М. в місті Долина, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року ПАТ «Укрнафта» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству.

Позов мотивований тим, що контрольно-ревізійною службою Західного нафтопромислового району Департаменту функціонального контролінгу ПАТ «Укрнафта», у відповідності до плану роботи на І півріччя 2024 року, проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Укрнафта» Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» за період з 01.01.2020 по 01.03.2024, за результатами якої було видано акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» № 01/01/13/08/03-01/2/6 від 08.03.2024. Під час проведеної перевірки встановлено, що із 420 установок штангових свердловин насосних, що обліковуються на балансі НГВУ «Долинанафтогаз», як мінімум 214 одиниць основних засобів не відповідають вимогам п.6.3.3 Стандартів організацій України № 11.2-4:2008 «Класифікація споруд та обладнання для видобутку нафти, конденсату і газу та вид робіт при їх експлуатації», та є розкомплектованими. При цьому, 209 одиниць установок штангових свердловин насосних, що обліковуються під звітом майстрів прокатно-ремонтного цеху експлуатаційного обладнання НГВУ «Долинанафтогаз», зокрема відповідача, фактично є верстатами-качалками. Також, під час перевірки, відповідно до наказу НГВУ «Долинанафтогаз» від 20.02.2024 № 51, було створено комісію та проведено позачергову інвентаризацію верстатів-качалок. Під час інвентаризації встановлено, що усі верстати-качалки є розкомплектовані, а на більшості з них відсутні інвентарні номери, що значно утруднило процес їх ідентифікації, що підтверджується протоколом позачергової інвентаризації верстатів-качалок від 06.03.2024. Окрім того, комісія провела додаткове фактичне зважування комплектуючих частин верстатів-качалок для встановлення кількісного показника (ваги) від нестачі і залишків, за результатами якого складено довідку про вагу комплектуючих до верстатів-качалок згідно паспортних даних та проведення фізичного зважування вагою ВК-ІК (інв. № 79025) від 06.03.2024. Згідно з п. 1 договору про повну індивідуальну відповідальність від 29.01.2020, укладеного з відповідачем, працівник, що займає посаду майстра з ремонту устаткування бригади № 1 з комплексного обслуговування i ППP нафтопромислового устаткування на об`єктах видобутку прокатно-ремонтного цеху експлуатаційного обладнання НГВУ «Долинанафтогаз», aбo виконує роботу безпосередньо пов`язану з прийманням, зберіганням i видачею товарно-матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Проведеною інвентаризацією матеріальних цінностей, що перебувають під звітом матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , виявлено нестачу комплектуючих верстатів-качалок різних моделей на загальну суму 208955,88 грн та лишки комплектуючих на суму 325030,76 грн. У відповідності до п. 3 договору про повну індивідуальну відповідальність, у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитків, завданих підприємству та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства. Згідно із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116 «Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей» із змінами і доповненнями, бухгалтерією НГВУ «Долинанафтогаз» було надано розрахунок суми відшкодування збитків від нестачі ТМЦ у ОСОБА_1 , що станом на 08.03.2024 склала 250747,05 грн з ПДВ.

Враховуючи викладене, ПАТ «Укрнафта» просило стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 250 747,05 грн з ПДВ, а також судові витрати по справі.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2025 року в задоволенні позову ПАТ «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено та не представлено належних, достовірних та достатніх доказів завдання матеріальної шкоди відповідачем.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ПАТ «Укрнафта» - адвокат Глинка Р. Я. на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, суд першої інстанції не врахував, що спричинення матеріальної шкоди належно доведено матеріалами справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, поза увагою суду залишився той факт, що контрольно-ревізійною службою Західного нафтопромислового району Департаменту функціонального контролінгу ПАТ «Укрнафта», у відповідності до плану роботи на І півріччя 2024 року, проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Укрнафта» Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» за період з 01.01.2020 по 01.03.2024, за результатами якої було видано акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» № 01/01/13/08/03-01/2/6 від 08.03.2024.

У результаті проведеної перевірки встановлено, що із 420 установок штангових свердловин насосних, що обліковуються на балансі НГВУ «Долинанафтогаз», як мінімум 214 одиниць основних засобів не відповідають вимогам п. 6.3.3 Стандартів організацій України № 11.2-4:2008 «Класифікація споруд та обладнання для видобутку нафти, конденсату і газу та вид робіт при їх експлуатації», та є розкомплектованими. Водночас 209 одиниць установок штангових свердловин насосних, що обліковуються під звітом майстрів прокатно-ремонтного цеху експлуатаційного обладнання НГВУ «Долинанафтогаз», зокрема ОСОБА_1 , фактично є верстатами-качалками.

Також, під час перевірки, відповідно до наказу НГВУ «Долинанафтогаз» від 20.02.2024 № 51, було створено комісію та проведено позачергову інвентаризацію верстатів-качалок, за результатами якої встановлено, що усі верстати-качалки є розкомплектовані, а на більшості з них відсутні інвентарні номери, що значно утруднило процес їх ідентифікації.

Окрім того, комісія провела додаткове фактичне зважування комплектуючих частин верстатів-качалок для встановлення кількісного показника (ваги) від нестачі і залишків, за результатами якого складено довідку про вагу комплектуючих до верстатів-качалок згідно паспортних даних та проведення фізичного зважування вагою ВК-ІК (інв. № 79025) від 06.03.2024.

Згідно з п. 1 договору про повну індивідуальну відповідальність від 29.01.2020, укладеного з відповідачем, працівник, що займає посаду майстра з ремонту устаткування бригади № 1 з комплексного обслуговування i ППP нафтопромислового устаткування на об`єктах видобутку прокатно-ремонтного цеху експлуатаційного обладнання НГВУ «Долинанафтогаз», aбo виконує роботу безпосередньо пов`язану з прийманням, зберіганням i видачею товарно-матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей.

Вказаний договір укладено відповідно до чинного законодавства і товаро-матеріальні цінності передані відповідачу з урахуванням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02 вересня 2014 року відповідно до інвентаризаційного опису на 31 грудня 2015 року.

А тому, враховуючи викладене, оскільки проведеною інвентаризацією матеріальних цінностей, що перебувають під звітом матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , виявлено нестачу комплектуючих верстатів-качалок різних моделей, то у відповідності до договору про повну індивідуальну відповідальність, він повинен нести відповідальність у формі відшкодування збитків товариству, що станом на 08.03.2024 склало 250 747,05 грн.

Також представник апелянта звертає увагу на те, що посадовою інструкцією передбачено особисту відповідальність ОСОБА_1 за якісне виконання посадових обов`язків, а питання матеріальної відповідальності визначається окремими наказово-розпорядчими документами. даному випадку, отже сторони, узгодили включення у трудову функцію працівника несення ним матеріальної відповідальності, що було врегульовано окремим договором.

Висновок суду, що в порушення вимог закону позивач не створив умови для нормальної роботи і забезпечення збереження матеріальних цінностей і вони зберігалися на полях, не відповідає дійсності, оскільки матеріальні цінності (великогабаритне обладнання) зберігаються виключно на території товариства і охороняються відповідно до укладених договорів про надання послуг з охорони.

Не відповідає дійсності і висновок суду, що будь-якої нестачі товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_1 не допопускав, так як зворотнє підтверджено протоколом позачергової інвентаризації верстатів качалок в ПРцЕО від 06.03.24, яким зафіксовано невідповідність найменувань та кількості нестачі та лишків, що виявлені в останнього.

Також судом неправильно застосовано норми ст. 130, 134, 139 КЗпП України щодо відповідальності працівника за спричинену шкоду, оскільки така доведена і передбачена підписаним відповідачем договором про повну матеріальну відповідальність.

Враховуючи викладене, Представник ПАТ «Укрнафта» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_1 своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник апелянта Раделицька С. З. вимоги скарги підтримала, просила її задоволити.

Відповідач апеляційну скаргу заперечив, просив її відхилити як безпідставну.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.08.2009 прийнятий по переводу з Прикарпатського УБР до НГВУ «Долинанафтогаз» слюсарем-ремонтником, безпосередньо зайнятим на об`єктах видобутку нафти і газу по 4 розряду в прокатно-ремонтний цех експлуатаційного обладнання, а 05.01.2016 переведений на посаду майстра з ремонту устаткування цього ж цеху.

Відповідно до посадової інструкції майстра бригади № 1 з ремонту устаткування прокатно-ремонтного цеху експлуатаційного обладнання, з якою ОСОБА_1 було ознайомлено 25.06.2019, мета посади: забезпечення виконання доведених до бригади виробничих завдань із технічного обслуговування, огляду, випробування і капітального ремонту нафтового обладнання, капітального і поточного ремонту верстатів качалок, обладнання об`єктів системи видобування нафти і газу, з оптимальними витратами на ремонт, раціональним використанням нафтопромислового обладнання з дотриманням норм з охорони праці та протипожежної безпеки, охорони навколишнього середовища. Також майстер несе матеріальну відповідальність, яка визначається окремими наказово-розпорядчими корпоративними документами.

04 січня 2016 року та 29 січня 2020 року між структурним підрозділом ПАТ «Укрнафта» Нафтогазовидобувним управлінням «Долинанафтогаз» та ОСОБА_1 , який займає посаду майстра, було укладено договори про повну індивідуальну відповідальність, в яких зазначено, що працівник займає посаду майстра, безпосередньо пов`язану з отриманням, перевезенням, забезпеченням і використанням в процесі виробництва матеріальних цінностей та згідно яких останній приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження довірених йому підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей.

Згідно із актом перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» № 01/01/13/08/03-01/2/6 від 08.03.2024, проведено позачергову інвентаризацію верстатів-качалок під звітом матеріально відповідальних осіб НГВУ «Долинанафтогаз» майстрів ПРЦЕО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 01.03.2024, за результатами якої було виявлено нестачу комплектуючих верстатів-качалок різних моделей на загальну суму 380 278,84 грн та лишків комплектуючих на загальну суму 443 953,60 грн, з яких загальна сума нестачі під звітом майстра ОСОБА_1 склала 208 955,88 грн, а загальна сума лишків - 325 030,76 грн.

Як встановлено з розрахунку суми відшкодування НГВУ «Долинанафтогаз» збитків, в результаті нестачі товарно-матеріальних цінностей у ОСОБА_1 станом на 08.03.2024 їх розмір становить 250 747,06 грн.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови що така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю працівника).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Статтею 135-1 КЗпП України передбачено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт перший статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Перелік вказаних посад і робіт, а також типовий договір про повну матеріальну відповідальність має бути затверджений в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24, затверджено Перелік посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Договір про повну матеріальну відповідальність можна укладати у письмовій формі тільки з працівниками визначених категорій. Договір про повну матеріальну відповідальність, укладений з особами, які не включені до Переліку посад і робіт, з котрими можна такі договори укладати, є недійсним.

Сам по собі факт укладення з працівником договору про повну матеріальну відповідальність не є підставою для покладання матеріальної відповідальності у повному розмірі за заподіяну шкоду за п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України.

Статтею 138 КЗпП України визначено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу.

При цьому суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено з матеріалів справи, ПАТ «Укрнафта» звернулося з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внслідок нестачі.

При цьому, як на підверження заявлених вимог, товариство посилалося на висновки акта інвентаризації від 08.03.2024 за № 01/01/13/08/03-01/2/6.

Однак як правильно виснував суд першої інстанції , позивач не представив належних доказів на підтвердження вини відповідача у спричиненні шкоди товариству і колегія суддів з цим погоджується виходячи з наступного.

По-перше, ПАТ «Укрнафта» не спростовано висновок суду щодо невіднесення посади, яку займав відповідач до Переліку посад і робіт, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24, за яким передбачено обов`язкове укладення договору про повну матеріальну відповідальність.

Окрім іншого, суд також обґрунтовано врахував, що товарно-матеріальні цінності не були передані відповідачу у встановленому законом порядку. Так, в порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 № 879 (із змінами та доповненнями), передача ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей відбулася не на підставі акту приймання-передачі, а на підставі розписки матеріально-відповідальної особи майстра ПРЦЕО ОСОБА_3 , у відповідності до якої він передав, а слюсар-ремонтник ПРЦЕО ОСОБА_1 прийняв товарно-матеріальні цінності в кількості 522 найменувань.

Також позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що винними протиправними діями (бездіяльністю) відповідача ОСОБА_1 , товариству заподіяна шкода.

Як вбачається з акта Департаменту функціонального контролінгу КРС західного нафтопромислового району від 08.03.2024 за № 01/01/13/08/03-01/2/6, за наслідком проведеної інвентаризації за період з 01.01.2020 по 01.03.2024, було виявлено нестачу комплектуючих верстатів-качалок різних моделей на загальну суму 380 278,84 грн та лишків комплектуючих на загальну суму 443 953,60 грн, з яких загальна сума нестачі під звітом майстра ОСОБА_1 склала 208 955,88грн, а загальна сума лишків - 325 030,76 грн.

Зокрема, за даними бухгалтерського обліку, станом на 01.02.2024 та на дату проведення перевірки в НГВУ Долинанафтогаз під звітом 7-ми матеріально-відповідальних осіб обліковується 420 установок ШСН. Тоді як за даними оперативного обліку , встановлено на дату проведення перевірки із всього експлуатаційного фонду НГВУ Долинанафтогаз (300 нафтових свердловин) за допомогою ШСН експлуатуються 168 свердловин.

Перевіркою встановлено, що із вищевказаної кількості установок штангових свердловинних насосних (402 одиниць) , що обліковуються на балансі НГВУ як мінімум 214 одиниць основних засобів не відповідають критеріям Основних засобів, а саме: 209 одиниць УШСН, що обліковується під звітом майстрів ПРцЕО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично є верстатами качалками, а 5 одиниць, що обліковуються під звітами майстрів ЦВНГ № №1, 2 є обертачами колон насосних штанг. Також встановлено непоодинокі випадки, коли на одній і тій же свердловині обліковуються по 2 одиниці УШСН, а фактично знаходиться тільки одна установка. При цьому, верстати-качалки обліковуються за майстрами ПРцЕО, а колони штанг насосних за майстрами ВНіГ № № 1, 2, тобто колони штанг і верстати качалки відображені в обліку, як окремі установки ШСН під різними інвентарними номерами.

Вищевказані випадки спотворюють дані бухгалтерського обліку і звітності та штучно задвоюють кількість активів, що в подальшому призводить до непродуктивних витрат.

Під час перевірки, відповідно до наказу НГВУ Долинанафтогаз від 20.02.24 за № 51 створено комісію та проведено позачергову інвентаризацію верстатівкачалок, що обліковуються під звітом майстрів ПРцЕО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В ході інвентаризації встановлено, що на більшості верстатах качалках відсутні інвентарні номери, усі верстати-качалки, що перебувають на майданчиках ПРцЕО, групових зборах нафти і газу № 4, 6, а також ГСЛ, є розукомплектованими, що значно утруднює процес їх ідентифікації, з прив`язкою до інвентарного номера. В зв`язку із цим інвентаризація проводилася шляхом підрахунку усіх комплектуючих верстатів-качалок, з наступним їх комплектуванням, відповідно до паспортних даних та модифікації.

Проведеною інвентаризацією матеріально відповідальних осіб-майстрів ПРцЕО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявлено нестачу комплектуючих верстатів-качалок різних моделей на загальну суму 380278,84 грн та лишки комплектуючих на загальну суму 443953,60 грн. Відповідно до Постанови КМУ від 22.01.96 за № 116 про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей сума збитків від нестачі комплектуючих верстатів-качалок під звітом майстра ОСОБА_1 складає 250747,05 грн, майстра ОСОБА_2 205 587,55 грн.

Отже, за змістом акта, збитки позивачем визначено внаслідок нестачі комплектуючих верстатів-качалок. Проте, як зазначено в самому акті перевірки, дані бухгалтерського та оперативного обліку щодо установок ШСН насосних різняться, як мінімум 214 одиниць основних засобів не відповідають критеріям основних засобів, колони штанг і верстати-качалки відображені в обліку, як окремі установки ШСН під різними інвентарними номерами. В ході інвентаризації встановлено, що на більшості верстатахкачалках відсутні інвентарні номери, усі верстати качалки, що перебувають на майданчиках ПРцЕО, групових зборах нафти і газу № 4,6 а аткож ГСЛ, є розукомплектованими, що значно утруднює процес їх ідентифікації, з прив`язкою до інвентарного номера. Тобто нестача та лишки стали наслідком наведених неузгодженостей, неточностей обліку та розукомплектації. Фактично, з акта випливає, що має місце розкомплектація та некоректний облік. При цьому, причини утворення лишків та чи є вони у причинному зв`язку з нестачею, в акті не відображено.

Яким чином такі обставини стали підставою для визначення збитків для стягнення з відповідача, представник позивача не змогла пояснити.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується, що позивачем не доведено спричинення відповідачем збитків в заявленому розмірі, а тому суд обґрунтовано відмовив в їх задоволенні. Доводи скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника АТ «Укрнафта» Глинки Р.Я. залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: Є.Є. Мальцева

І. О. Максюта