Справа № 953/9000/25
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Лушпай В.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Короткий зміст заявлених вимог
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу за кредитним договором № 200504255 від 14.04.2016, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього є заборгованість перед новим кредитором.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Суд ухвалою від 03.09.2025 відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання на 02.10.2025. Розгляд справи відкладався для належного повідомлення відповідачки, зокрема до 02.12.2025.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника та зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судової повістки на адресу його реєстрації. Поштове повідомлення повернулося з відміткою: "про вручення 20.11.2025", що згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.
Суд ухвалою від 02.12.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
В матеріалах справи міститься заяви № 200194932 від 20.01.2015 ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до ПАТ "Банк Михайлівський" на отримання кредиту. Заява скріплена підписом відповідачки та працівником банку. Відповідно до заяви: сума кредиту 18 142,13 грн, строк кредиту: 1096 днів з 20.01.2015 по 20.01.2016, розмір процентної ставки за кредитом: 0,0001 % річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 0 % до 0 місяця строку дії кредитного договору включно; 3,99% з 1 місяця строку дії кредитного договору та до закінчення строку його дії. Комісія за видачу кредиту 1.5%. Сукупна вартість кредиту 197,56% річних.
Відповідно до вказаної заяви відповідачка пропонувала (робить оферту) банку на умовах, викладених в заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, зазначених в основних параметрах заяви та тарифах по картках банку, укласти з нею договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого, зокрема, для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку картки, встановити кредитний ліміт, в межах якого заявник має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції з карткою та здійснити у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування рахунку картки.
Також, позивач надав роздруківку довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, відповідно до якої сума кредиту 18 142,13 грн, строк кредиту 36 місяців, порядок погашення шляхом внесення коштів на рахунок. Відповідачка обізнана з вказаною довідкою, що підтверджується її підписом на ній (а.с. 10).
20.07.2020 ПАТ "Банк Михайлівський" і Товариство уклали договір № 7_БМ про відступлення права вимоги, згідно з п. 1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває право вимоги банку до позичальників та / або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом "Основні договори", надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
Відповідно до витягу з реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 передано вимогу до ОСОБА_1 за договором № 200194932, загальний розмір заборгованості - 31 854.65 грн, розмір заборгованості за основним зобов`язанням - 10 580,18 грн, розмір заборгованості по нарахованих доходах - 21 274,47 грн.
Згідно з випискою по особовому рахунку з 23.05.2016 до 27.07.2020 по рахунку ОСОБА_1 вхідний залишок станом на 27.07.2020 складає 10 580,18 грн.
Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 200194932 від 20.01.2015, інфляційних втрат та 3 % річних, основна сума заборгованості за договором з 25.02.2019 до 23.02.2022 32 328,50 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18, від 28.08.2023 у справі № 206/3009/15).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тим самим порушив умови кредитного договору, а також вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України. Відповідач доводів позивача про визначену у позові заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не подав.
Щодо заміни кредитора
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512, стаття 514 ЦК України).
У зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги позивач набув право вимоги за кредитним договором № 200194932 від 20.01.2015.
Отже, матеріалами справи підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором до боржника за кредитним договором № 200194932 від 20.01.2015.
Щодо строку позовної давності
Суд зазначає, що позовна давність не може бути поновлена. Натомість причини пропуску строку позовної давності можуть бути визнані поважними. Однак, питання щодо застосування строку позовної давності суд вирішу виключно за клопотанням сторони (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Відповідачка не подавала заява про застосування позовної давності у цій справі, відповідно у суду відсутні підстави і для розгляду питання щодо визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, оскільки про її застосування сторона не заявила.
Щодо 3 % річних та інфляційних втрат
З поданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування 3 % і інфляційних втрат здійснювалось до лютого 2022 року, тобто підстави для застосування пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України відсутні.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Позивач довів, що зв`язку з неповерненням кредитних коштів у відповідача виникли заборгованість у розмірі 41 684,43 грн, яку відповідачка має сплати позивачу, як новому кредитору.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 41 684,43 грн є обґрунтованими.
Судові витрати
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу
Позивач у позові просить стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу не визначаючи конкретний розмір таких витрат у прохальній частині позову та не подав окремої заяви чи клопотанням з визначенням відповідного розміру.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи принцип диспозитивності, відсутність чіткового визначення розміру витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути з відповідача, у суду відсутня можливість визначити такий розмір самостійно, а тому вказане питання суд не розглядає.
Керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 76 81, 141, 263 265, 280 282, 354, 355 ЦПК України, суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 684,43 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено та підписано 02.12.2025року.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 )
Суддя Роман ВІТЮК