Справа №567/2047/23
Провадження №2/567/20/25
У Х В А Л А

28 листопада 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

при секретарі Дем`янчук Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Захарчук О.М.

представника позивача адвоката Януля В.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Романової Н.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання адвоката Романової Н.І. в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом,

встановив:

Острозьким районним судом Рівненської області за правилами загального позовного провадження розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом.

09.10.2025 адвокат Романова Н.І. звернулась до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що 31.05.2024 ухвалою Острозького районного суду накладено арешт на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

У підготовчому засіданні представник відповідача подану заяву підтримала на підставі наведених у ній обставин.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 31.05.2024 ухвалою Острозького районного суду накладено арешт на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Аналіз змісту положень ст.156 ЦПК України свідчить, що по своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Отже, аналіз змісту ст.156 ЦПК України в контексті завдань цивільного судочинства та мети застосування заходів забезпечення позову свідчить, що заміна заходів забезпечення позову пов`язана із зміною чи припиненням підстав забезпечення позову.

Відповідно до ч.1, 4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно з ч. 9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів позивача та з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, що в свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення його відчуження, передачі в оренду, поділу тощо, судом накладено арешт на частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами.

Надаючи оцінку доводам, викладеним у заяві про заміну заходів забезпечення позову, суд звертає увагу, що цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності та диспозитивності, що передбачає обов`язок самостійного обстоювання сторонами своїх позицій та доведення обставин, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, сторона, яка звертається із клопотанням про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з таким клопотанням.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд вважає обґрунтованим та таким, який необхідно задовольнити, оскільки наявний арешт перешкоджає ОСОБА_2 в оформленні права власності на спадкове майно згідно заповіту ОСОБА_3 з покладенням заборони на відчуження частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що не перешкоджатиме виконанню рішення у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

постановив:

задовольнити клопотання адвоката Романової Н.І. про заміну заходів забезпечення позову.

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме арешт на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , замінивши на покладення заборони на відчуження частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що були застосовані відповідно до ухвали Острозького районного суду Рівненської області від 31 травня 2024 року у справі № 567/2047/23.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 28.11.2025.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.