Провадження №: 4-с/336/48/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздова Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Інгульський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представника скаржника - адвокат Труба К.Б., яка діє на підставі ордеру серії ВЕ № 1165840 від 18.08.2025 через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернулась в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить поновити строк на звернення до суду з даною скаргою, визнати протиправними дії державного виконавця та скасувати постанови винесені в межах виконавчого провадження № 42765959 про стягнення виконавчого збору в сумі 8 452,73 гривень від 06.08.2025, накладення штрафу у розмірі 18 119,63 гривень від 06.08.2025, про накладення штрафу у розмірі 5 703,10 гривень від 06.08.2025.

В обґрунтуванні скарги посилається на те, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області, яке набрало законної сили 18 березня 2008 року, був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів: стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18.03.2008 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження 42765959, яке перебувало на виконанні в дніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса), а 02.06.2023 передано до Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.12.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено. Розмір стягнутих аліментів на утримання доньки аліментів був зменшений з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 .

14 серпня 2025 року ОСОБА_1 дізнався про існування постанов про накладення штрафів від 06.08.2025, які були винесені головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Завгородньою Т.І. До нього була застосована відповідальність у вигляді накладення штрафів за несплату заборгованості зі сплати аліментів за три роки відповідно до абзацу 3 частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 18 119,63 гривень та 5 703,10 гривень. Також, 06.08.2025 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 8 452,73 гривень.

З винесеними постановами він не згоден, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню через те, що притягнення його до відповідальності за порушення, яке передбачено абз. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», є неправомірним.

Абзацом 3 ч. 14 ст. 71 Закону України № 1404-VІІІ встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів,сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за тир роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів. Зазначену статтю доповнено вказаною нормою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475- VІІІ від 03.07.2018 року, який набрав законної сили 28.08.2018 року. Він не міг передбачити настання цієї відповідальності у зв`язку з несвоєчасністю такої сплати. Крім того, в той час коли накладалася ця постанова державним виконавцем був здійснений невірний розрахунок заборгованості, не були враховані його дійсні доходи. Після численних скарг на невірний розрахунок державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснив вірний розрахунок заборгованості, врахував дійсні доходи ОСОБА_1 і ця заборгованість була зменшена в декілька разів.

Одночасно в скарзі представник скаржника просить визнати причину пропуску звернення до суду поважною та поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.449ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

При цьому, ч.2 ст.449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Представник скаржника у встановлений законом строк звернувся до суду з аналогічною скаргою, яку ухвалою суду від 25.08.2025 повернуто скаржнику без розгляду, тому вважає, що строк порушено з поважних причин.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення правової визначеності в питанні застосування процесуальних строків та наслідків їх спливу, як одного з елементів принципу верховенства права, а також з метою запобігання обмеження права скаржника на звернення до суду, суддя вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з відповідною скаргою та прийняти скаргу до розгляду.

В свою чергу, 12.09.2025 представником Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) надійшов відзив, в просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки державний виконавець діяв у межах ЗУ «Про виконавче провадження» та його дії є обґрунтованими.

19.09.2025 надійшли додаткові пояснення у справі від представника Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

У судове засідання учасники справи не прибули, заяв про відкладення судового засідання або про розгляд справи за їх відсутності не надавали.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з чим розгляд скарги проводився без фіксування судового засідання технічними засобами, у відсутності сторін у справі.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Отже, порядок стягнення аліментів визначається статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 14 цієї статті передбачено накладення на боржника штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, а саме:

-за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

-за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

-за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Таким чином положення абзацу 3 частини чотирнадцятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за три роки. Тобто, зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, на момент винесення постанови про накладення штрафу, за якої виникають підстави для його накладення на боржника, а не на період її виникнення.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Статтею 71 Закону України про виконавче провадження передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача, подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Штраф - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Його завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Підставами накладення штрафу є протиправна поведінка (дії чи бездіяльності) особи, вина особи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що протягом короткого проміжку часу боржником активно почала погашатись заборгованість зі сплати аліментів, та, відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість скаржником зі сплати аліментів станом на 24.03.2025 повністю погашена.

Згідно з правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2020 року у справі № 620/517/20 вказано, що нормами Закону № 2475-VIII посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів та зроблено висновок про те, що визначальним для вирішення справи є встановлення наявності заборгованості зі сплати аліментів на час винесення постанови про накладення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу. Зазначена правова позиція підтверджена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21).

Судом встановлено, що згідно постанови головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Завгородньою Т.І. від 06.08.2025 року в межах виконавчого провадження №42765959 на боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено штраф в розмірі 5 703,10 грн. на користь ОСОБА_2 за несплату заборгованості зі сплати аліментів за три роки відповідно до абзацу 3 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у якій установлено: з моменту пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, що перевищує суму відповідних платежів за один рік. Період за який виникла заборгованість в постанові не зазначений.

Згідно постанови головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Завгородньою Т.І. від 06.08.2025 року в межах виконавчого провадження №42765959 на боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено штраф в розмірі 18 119,63 грн. на користь ОСОБА_2 за несплату заборгованості зі сплати аліментів за три роки відповідно до абзацу 3 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у якій установлено: з моменту пред`явлення виконавчого документу на примусове виконання виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, що перевищує суму відповідних платежів за два роки. Період за який виникла заборгованість в постанові також не зазначений.

В цей, же день винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю заборгованості за сплати аліментів.

Після звернень ОСОБА_1 до ДВС щодо перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, з урахуванням його дійсних доходів та враховуючи довідку Пенсійного фонду форми ОК-5 про доходи ОСОБА_1 , державним виконавцем Інгульського відділу ДВС був складений новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого за період з 31.03.2008 року по 30.10.2015 року сума заборгованості зі сплати аліментів становить 38621,08 грн.

Неправильний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів є окремою підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було винесено оскаржувані постанови з порушенням вимог абз.3, ч.1 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець має право накласти, штраф виходячи з розміру наявної заборгованості зі сплати аліментів на час винесення постанови, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Постанови про накладення штрафів були винесені за порушення зобов`язань зі сплати аліментів до спливу трирічного строку. Крім тго, як вже зазначалось судом, встановити за який період виникала заборгованість з оскаржуваних постанов не є можливим, оскільки вони не мітять значення такого періоду.

Зміст зазначених постанов суперечить положенням частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому дії державного виконавця щодо їх винесення є неправомірними.

Щодо вимог про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського ВДВС у м.Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) Загородньої Т.І. з винесення постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 8 452,73 грн. від 06.08.2025 у виконавчому провадженні ВП № 42765959 та її скасування суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про виконавчий збір» встановлено:

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

4. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Також нарахування виконавчого збору здійснюється у відповідності до Інструкції з організації примусового виконання рішень наказом Міністерства від 2 серпня 2018 року № 2522/5.

В Інструкцію з організації примусового виконання рішень введено форму Розрахунку нарахування виконавчого збору, який обчислюватиметься держвиконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження і долучатиметься до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно з цим порядком, державним виконавцем дотримані вимог ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо нарахування виконавчого збору.

У відповідності до постанови державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Білокопитова Р.В. про передачу виконавчого провадження від 02.06.2023 до Інгульского відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального МЮ (м. Одеса) на момент передачі матеріалів виконавчого провадження у ОСОБА_1 існувала заборгованість по аліментам у розмірі 229 405,48 гривень, а тому розрахунок виконавчого збору був здійснений в автоматизованій системі виконавчого провадження автоматично у відповідності до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень наказом Міністерства від 2 серпня 2018 року № 2522/5.

Враховуючи наведене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 450-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 заінтересовані особи: Інгульський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Загородньої Т.І. з винесення постанови про накладення штрафу в сумі 18 119,63 грн. від 06.08.2025 у виконавчому провадженні ВП № 42765959.

Постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 18 119,63 грн. від 06.08.2025 у виконавчому провадженні ВП №42765959 - скасувати.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Інгульського відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Загородньої Т.І. з винесення постанови про накладення штрафу в сумі 5 703,10 грн. від 06.08.2025 у виконавчому провадженні ВП № 42765959

Постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5 703,10 грн. від 06.08.2025 у виконавчому провадженні ВП №42765959 скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізької апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс ухвали складено 02.12.2025.

Суддя Н.С. Звєздова