Справа пр. №2/756/7327/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

25 листопада 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Галелюк Т.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до відповідач про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31850,00 грн, а також судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.04.2024 року між первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 1583259 про надання споживчого кредиту на суму 5000 грн. строком до 24.04.2025 року. Договір укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредит у сумі 5000 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року відступило право грошової вимоги до відповідача на користь Позивача - ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ".

Позивач стверджує, що станом на дату подання позову відповідач має заборгованість за Договором, яка складає 31850,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити.

Представник позивача до суду не з`явилася, надав в провадження суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд за його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення рішення у даній справі.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 квітня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено Договір № 1583259 про надання споживчого кредиту.

Основні умови Договору: Сума кредиту: 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок (п. 1.3.).

Строк кредиту: 360 днів, з 29.04.2024 року по 24.04.2025 року (п. 1.4.).

Стандартна процентна ставка: 1,5% в день (п. 1.5.1.).

Договір укладено в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІКС) Первісного кредитора. Згода Відповідача з умовами Договору (акцепт оферти) була надана шляхом введення електронного підпису одноразовим ідентифікатором «E320», що відповідає алгоритму, викладеному в Правилах надання коштів у кредит.

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання, надавши кредит у сумі 5 000 грн. у безготівковій формі.

Кошти були перераховані на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 через систему платіжного провайдера ТОВ "ПЕЙТЕК" (лист ТОВ «ПЕЙТЕК»). Надання Відповідачем реквізитів картки вказує на узгодження способу перерахування коштів.

Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

Також, судом з`ясовано, що 24.12.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено Договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитом у сумі 31850,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 17775,00 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором.

Окрім того, позивачем після отримання прав вимоги до відповідача нараховано проценти за 121 календарних дні в розмірі 9075,00грн.

Про відступлення права вимоги відповідач повідомлялася представниками позивача шляхом надсилання текстового повідомлення телефонний номер боржника, зазначений в анкеті.

В ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 року право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, між сторонами виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про надання споживчого кредиту.

Даний договір укладені в електронній формі у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і в нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.

Однак, відповідач передбачені Кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого, в нього виникла заборгованість, у загальному розмірі 31850,00грн.

На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості.

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача та товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника коштів у примусовому порядку.

Надані позивачем розрахунки повністю відповідають умовам та строкам вищевказаних Договорів про надання кредиту. Нарахування процентів як первісним кредитором так і в подальшому його правонаступником, (позивачем) здійснені відповідно до умов та строку дії Договорів.

Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак надані позивачем розрахунки заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймаються судом як достовірні.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, підтверджуються матеріалами справи: Договором № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, ордером адвоката Столітній М.М. серії АІ № 1969322, рахунком на оплату №9564-12/08-2025 від 12 серпня 2025 р.

Тобто факт надання правничої допомоги підтверджується належними та допустимими доказами.

Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником позивача в розмірі 10 000,00 грн є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, враховуючи складність справи та виконані в дійсності роботи, а також те, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, однак представник позивача участі у судових засідання не приймав, відповідач не здійснював заходів щодо захисту своєї позиції, в зв`язку із чим, потреби в складанні та оформленні інших процесуальних документів необхідних для розгляду цієї справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Україна» (місцезнаходження - 03150 м. Київ, вул. Загородня 15,оф.118/2; ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 31850,00 гривень, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко