Справа № 536/2092/25
Провадження № 2/536/1583/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, посилаючись, що 11.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір позики № -133341, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн, строком на 18 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору в строк до 29.10.2021 включно. Згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22 від 15.02.2022, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -133341. Згідно договору про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-133341 на суму 17 868 грн, з яких: 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 14 868 грн заборгованості за відсотками.

Крім цього, 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3366869 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 500 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом, нараховані згідно умов договору в строк до 23.10.2021. Згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №13-02/2022-79 від 13.01.2022, ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3366869. Згідно договору про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3366869 на суму 98 254 грн 50 коп, з яких: 15 500 грн заборгованості за тілом кредиту, 81 979 грн 50 коп заборгованості за відсотками та 775 грн заборгованості за комісією.

Крім цього, 04.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102454472 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом, нараховані згідно умов договору в строк до 03.11.2021. Згідно договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022, ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102454472. Згідно договору про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102454472 на суму 100 350 грн, з яких: 15 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 82 500 грн заборгованості за відсотками та 2 850 грн заборгованості за комісіями.

Крім цього, 29.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77478564 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 447 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно договору факторингу №22-02/2022 від 22.02.2022, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77478564. Згідно договору про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-10/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77478564 на суму 42 172 грн 47 коп, з яких: 12 447 грн заборгованості за тілом кредиту, 29 723 грн 43 коп заборгованості за відсотками та 2 грн 04 коп 3 % річних.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість в загальному розмірі 258 644 грн 97 коп та судові витрати.

Ухвалою судді від 09 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пінчук Ю.В. вказує, що відповідач позов визнає частково, погоджується, що укладав з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан», ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» кредитні договори та отримував кредитні кошти, однак заперечує щодо сплати відсотків нарахованих після визначеного договорами строку кредитування та надає власний контррозрахунок по кожному договору.

У відповіді на відзив, представник позивача не погоджується із запереченнями відповідача, вважає доведеним факт погодження сторонами всіх істотних умов кредитних договорів, зокрема щодо нарахування відсотків, які відповідали вільному волевиявленню відповідача і ним були здійснені всі дії щодо їх укладення.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Так, правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Частиною 1ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

Установлено, що 11.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір позики № -133341, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн, строком на 18 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору в строк до 29.10.2021 включно. Кредитний договір укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.

ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» виконало зобов`язання та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 3 000 грн на його картку, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» та не заперечується відповідачем.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 не надав ТОВ «Інкасо фінанс» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

15.02.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/22, згідно якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -133341.

Згідно реєстру боржників від 15.02.2022 до договору № 15-02/22, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором позики № -133341 до боржника ОСОБА_1 на суму 4 062 грн, з яких: 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 1 062 грн заборгованості за відсотками.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-01/2023, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-133341.

Згідно реєстру боржників від 10.01.2023 до договору №10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договором позики № -133341 до боржника ОСОБА_1 на суму 17 868 грн, з яких: 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 14 868 грн заборгованості за відсотками.

Отже, право вимоги за договором позики № -133341 перейшло до ТОВ «Коллект-Центр».

Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 становить 17 868 грн, з яких: 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 14 868 грн заборгованості за відсотками.

Так, з урахуванням положень п.2.3 договору позики №-133341 від 11.10.2021, строк кредитування закінчився 29.10.2021.

Отже, нарахування позивачем процентів за користування кредитом після 29.10.2021 суперечить закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), зі змісту якої вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ст.1050 ЦК України.

Нарахування позивачем відсотків після купівлі прав вимоги суперечить законодавству, оскільки після переходу права вимоги до нового кредитора (позивача) він набуває лише те, що було визначено первинним договором, і не має права нараховувати відсотки, які не були передбачені в оригінальному договорі або договорі відступлення.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № -133341 від 11.10.2021 на суму 4 062 грн, з яких: 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 1 062 грн заборгованості за відсотками.

Крім цього встановлено, що 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3366869 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 500 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом, нараховані згідно умов договору в строк до 23.10.2021.

ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 15 500 грн на його картку, що підтверджується інформаційною довідкою Liqpay та не заперечується відповідачем.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 не надав ТОВ «Мілоан» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією.

13.01.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №13-02/2022-79 згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3366869.

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №13-02/2022-79, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором про споживчий кредит № 3366869 до боржника ОСОБА_1 на суму 65 704 грн 50 коп, з яких: 15 500 грн заборгованості за тілом кредиту, 49 429 грн 50 коп заборгованості за відсотками та 775 грн комісії.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-01/2023/01, відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3366869 до боржника ОСОБА_1 .

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023/01 ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договором про споживчий кредит № 3366869 до боржника ОСОБА_1 на суму 98 254 грн 50 коп, з яких: 15 500 грн заборгованості за тілом кредиту, 81 979 грн 50 коп заборгованості за відсотками та 775 грн заборгованості за комісією.

Отже, право вимоги за договором про споживчий кредит № 3366869 перейшло до ТОВ «Коллект-Центр».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 98 254 грн 50 коп, з яких: 15 500 грн заборгованості за тілом кредиту, 81 979 грн 50 коп заборгованості за відсотками та 775 грн заборгованості за комісією.

При цьому, як вбачається з договору про споживчий кредит, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів з 23.09.2021. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору.

Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором №3366869 від 23.09.2021 був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3.1.2 договору, також не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (п. 4.2 договору), тому строк кредитування становив 30 днів.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа №910/17048/17) щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Таким чином, за неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.

Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно п. 1.6 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 3366869 від 23.09.2021 в сумі 19 204 грн 50 коп, з яких: 15 500 грн заборгованості за тілом кредиту, 2 929 грн 50 коп заборгованості за відсотками та 775 грн заборгованості за комісією.

Крім цього встановлено, що 04.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102454472 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом, нараховані згідно умов договору в строк до 03.11.2021.

ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 грн на його картку, що підтверджується інформаційною довідкою Liqpay та не заперечується відповідачем.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 не надав ТОВ «Мілоан» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією.

17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102454472.

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за договором №102454472 на суму 71 850 грн, з яких: 15 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 54 000 грн 50 коп заборгованості за відсотками та 2850 грн заборгованості за комісією.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги №10-01/2023/01, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102454472.

Згідно Реєстру боржників до договору №10-01/2023/01, ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за договором №102454472 на суму на суму 100 350 грн, з яких: 15 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 82 500 грн заборгованості за відсотками та 2 850 грн заборгованості за комісіями.

Отже, право вимоги за договором про споживчий кредит № 102454472 від 04.10.2021 перейшло до ТОВ «Коллект-Центр».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить100 350 грн, з яких: 15 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 82 500 грн заборгованості за відсотками та 2 850 грн заборгованості за комісіями.

При цьому, як вбачається з договору про споживчий кредит, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів з 04.10.2021. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору.

Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором № 102454472 від 04.10.2021 був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3.1.2 договору, також не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (п. 4.2 договору), тому строк кредитування становив 30 днів.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Таким чином, за неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.

Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно п. 1.6 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 102454472 від 04.10.2021 в сумі 26 850 грн, з яких: 15 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 9 000 грн заборгованості за відсотками та 2 850 грн заборгованості за комісією.

Крім цього встановлено, що 29.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77478564 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 447 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 12 447 грн на його картку, що підтверджується інформаційною довідкою MY CREDIT та не заперечується відповідачем.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 не надав ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.

22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №22-02/2022, зідно якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77478564.

Згідно реєстру боржників №1 до договору факторингу №22-02/2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за договором № 77478564 на суму 42 170 грн 43 коп, з яких: 12 447 грн заборгованості за тілом кредиту, 29 723 грн 43 коп заборгованості за відсотками.

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-10/2023/01, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77478564.

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №10-10/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договором № 77478564 на суму 42 172 грн 47 коп, з яких: 12 447 грн заборгованості за тілом кредиту, 29 723 грн 43 коп заборгованості за відсотками та 2 грн 04 коп 3 % річних.

Отже, право вимоги за договором позики № 77478564 від 29.09.2021 перейшло до ТОВ «Коллект-Центр».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 42 172 грн 47 коп, з яких: 12 447 грн заборгованості за тілом кредиту, 29 723 грн 43 коп заборгованості за відсотками та 2 грн 04 коп 3 % річних.

При цьому, як вбачається з договору позики №77478564, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів, відсоткова ставка фіксована та становить 1,99 % в день. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору.

Отже, продовження нарахування процентів ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» після закінчення дії договору є неправомірним.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №77478564 від 29.09.2021 в сумі 19 877 грн 86 коп, з яких: 12 447 грн заборгованості за тілом кредиту, 7 430 грн 86 коп заборгованості за відсотками.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 69 994 грн 36 коп.

Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 839 грн 93 коп.

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення іншою стороною не подано, тому відсутні передбачені ст.137ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, що становить 25 000 грн.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.10.2025 у справі № 761/415/24, що суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статтями ст.141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, ) заборгованість за кредитними договорами № -133341 від 11.10.2021, № 3366869 від 23.09.2021, № 102454472 від 04.10.2021, № 77478564 від 29.09.2021 в сумі 69 994 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн 36 коп, судовий збір в сумі 839 (вісімсот тридцять дев`ять) грн 93 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Відмовити в іншій частині позовних вимог.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко