Справа №601/2315/25
Провадження № 2-о/601/77/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

присяжних: Гаскевича М.Я., Опанасенко О.В.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кременецький відділ управління Державної міграційної служби України про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

- за участю: представника заявника - адвоката Галіяша В.О

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Галіяш В.О., звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити безвісно відсутнім її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: с. Будки Кременецького району Тернопільської області. В обґрунтування заяви посилається на те, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2000 році поїхав на роботу в м. Курськ Російської Федерації. З цього часу зв`язку із ним не має, він жодного разу не телефонував, не писав та не повідомляв місця свого проживання. Заявниця вживала заходи для розшуку батька, однак встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не надалося можливим.

У судовому засіданні представник заявниці адвокат Галіяш В.О. заявлені вимоги підтримав повністю з наведених у заяві підстав та просить їх задоволити.

Представник Кременецького відділу управління Державної міграційної служби України в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі.

Заслухавши пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна (ст. 305 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявниця в справі є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17 січня 1986 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 слідує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Попівці Кременецького району Тернопільської області.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 12 травня 2000 року, що стверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.12.2015; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 та витягом з Державного реєстру цивільного громадян про шлюб від 07.02.2017 року.

Згідно довідок Будківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області № 1076 від 13.09.2006 та № 2212 від 04.12.2009, ОСОБА_2 зареєстрований в с. Будки Кременецького району Тернопільської області, однак за вказаною адресою не проживає з травня 2000 року.

Із державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 675915, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,67 га, що розташована на території Будківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області.

В базі даних, що функціонує відповідно до Положення про Базу даних, затвердженого наказом МВС України від 27.09.2022 № 1319/38655, відомостей, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином України ОСОБА_4 в період з 01.01.2020 по 09.10.2025 не виявлено, що стверджується інформацією Центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 10.10.2025.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 , однак протягом останніх шести років його місце перебування не відоме. Жодної інформації про себе він не дає, зв`язку із ним не має.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

З урахуванням викладених обставин, за наявності обгрунтованих даних про те, що заявниці та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду на обставини, які зумовили звернення заявниці до суду із даною заявою, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безвісно відсутнім з 01 червня 2000 року, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Згідно з ч. 1ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки визнання батька безвісно відсутнім їй необхідне для подальшого оформлення своїх спадкових прав.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про визнання її безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 48 ЦК України).

Керуючись ст. 43, 44 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 259, 263-265, 268, 293, 305-309 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Кременецький відділ управління Державної міграційної служби України про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя с. Будки Кременецького району Тернопільської області - безвісно відсутнім з 01 червня 2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заявник: ОСОБА_1 , проживає за адресою: село Будки Кременецького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Кременецький відділ управління Державної міграційної служби України, місцезнаходження, вул. Б.Хмельницького, 17А м. Кременець Тернопільської області.

Головуючий:

Присяжні: