Справа №401/2867/25
Провадження №2/534/1341/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк М.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

встановив :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.У вересні 2025 року ТОВ «Світловодськпобут» звернулося до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2.Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 означеній судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер: 401/2867/25, номер провадження: 2/401/1524/25.

3.27.10.2025 Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Мельничик Ю.С. постановив ухвалу, якою справу за позовом ТОВ «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію передав за підсудністю до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області. Означена ухвала мотивована тим, що згідно з відповіддю від 16.10.2025 № 1897445 з ЄДДР ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , застосовуючи частину першу статті 27 ЦПК України.

4.Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 24.11.2025 для розгляду справи № 401/2867/25 визначено головуючого суддю Малюк М.В.

НОРМИ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА

5.Згідно з частиною першою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

6.Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

7.За змістом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна.

8.Згідно із пунктом 1 частини першої статтею 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

9.Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду (частина друга статті 31 ЦПК України).

10.Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення ухвалено судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

МОТИВИ СУДУ

11.У розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції суд, який розглянув справу, не віднесену до його підсудності, не може вважатися «судом, встановленим законом». Відтак суд не може перебирати на себе повноваження із розгляду справи, яка належить до виключної компетенції іншого суду.

12.Положення пункту 6 частини першої статті 114 ЦПК України імперативно встановлюють, що прийняття судом до свого провадження справи з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для обов`язкового скасування рішення, ухваленого за результатами розгляду такої справи неповноважним судом.

13.З огляду на означені норми суд зазначає, що поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку компетенційну складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Таким чином слід зазначити, що суддя, в провадження якого надійшла відповідна справа, насамперед зобов`язаний перевірити чи належить розгляд такої справи до підсудності цього суду.

14.Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

15.Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності. Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

16.Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

17.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №902/919/17 зазначила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

18.Предметом позову у справі № 401/2867 є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію щодо об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19.Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 сформулювала позицію, що «виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Надання послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є позивач».

20.Подібну правову позицію зазначив Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) вказавши, що «позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності».

21.Відповідно до вимог частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

22.Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто позовні вимоги мають очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, а саме житловою квартирою за вказаною адресою, відповідно позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.

23.Ураховуючи, що нерухоме майно, якого стосується вказана справа, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, слід дійти висновку, що цивільна справа №401/2867/25 не підсудна Горішньоплавнівському міського суду Полтавської області.

24.Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом», про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини, наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

25.Розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи судом, встановленим законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

26.Зважаючи на викладене, стосовно справи № 401/2867/25 Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області не може вважатися судом, встановленим законом, тому за жодних умов вона (справа) не може бути прийнята цим судом до свого провадження. З тих підстав, що означена справа за правилами виключної підсудності належить до територіальної юрисдикції іншого суду, суд передає її на розгляд Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

27.Керуючись статтями 30, 31, 260, 261, 263 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

постановив :

1.Цивільну справу № 401/2867/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію передати за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (27500, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодськ, вулиця Сковороди Григорія, будинок 2А).

2.Передачу справи за підсудністю здійснити на підставі цієї ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

3.Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з моменту її підписання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали.

Суддя Марина МАЛЮК