Справа № 694/2762/25
Провадження № 2/698/470/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Таліон Плюс» через свого представника Томилко О.Б. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 437731208 від 28.08.2024 року у розмірі 40455,94 грн., з яких 13549,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26906,92 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено електронний договір № 437731208.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор ENAM, для підписання Кредитного договору № 437731208 від 28.08.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума першого траншу 10600,00 грн.; початковий строк дисконтного періоду кредитування 30 днів до 27.09.2024 року, кінцева дата повернення кредиту 27.09.2029 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3180,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від суми кредиту за кожний день користування ним.

Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 40455,94 грн., з яких 13549,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 526906,92 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Представник позивача в позовній заяві просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Ухвалою суду від 06.10.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Ухвалою суду від 06.10.2025 року відповідно до клопотання представника позивача витребувано інформацію у АТ КБ «Приватбанк» про виписку про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 за період з 28.08.2024 року по 18.11.2024 року у сумі 13550,00 грн., що належить ОСОБА_1 .

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Судом встановлено, що 28.08.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено електронний договір № 437731208. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор ENAM, для підписання Кредитного договору № 437731208 від 28.08.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума першого траншу 10600,00 грн.; початковий строк дисконтного періоду кредитування 30 днів до 27.09.2024 року, кінцева дата повернення кредиту 27.09.2029 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3180,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від суми кредиту за кожний день користування ним.

19.09.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду та було надано одноразовий ідентифікатор 5244, для підписання додаткової угоди до договору № 437731208 від 28.08.2024 року, згідно якої сторони дійшли згоди про надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 транш в сумі 1050,00 грн.. Згідно додаткової угоди сума, що буде видана після укладення цієї додаткової угоди 11650,00 грн. (строк кредитування, що залишився по договору 1804 днів) х 100% = 1,00 відсотків в день.

31.10.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду та було надано одноразовий ідентифікатор 1361, для підписання додаткової угоди до договору № 437731208 від 28.08.2024 року згідно якої сторони дійшли згоди про надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 транш в сумі 300,00 грн.. Згідно додаткової угоди сума, що буде видана після укладення цієї додаткової угоди 11949,02 грн. (строк кредитування, що залишився по договору 1762 днів) х 100% = 1,00 відсотків в день.

18.11.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду та було надано одноразовий ідентифікатор 3742, для підписання додаткової угоди до договору до договору № 437731208 від 28.08.2024 року згідно якої сторони дійшли згоди про надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 транш в сумі 1600,00 грн.. Згідно додаткової угоди сума, що буде видана після укладення цієї додаткової угоди 13549,02 грн. (строк кредитування, що залишився по договору 1744 днів) х 100% = 1,00 відсотків в день.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту процентна ставка, відсотків річних базова процентна ставка 365%, дисконтна процентна ставка 3,65%-365,00%, індивідуальна процентна ставка 328,50%-365,00%,, тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом за базовою процентною ставкою 3180,00 грн. (з припущення надання знижки до дисконтної ставки 2162,40 грн.), орієнтована загальна варість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом за базовою процентною ставкою 13780,00 грн.(з припущення надання знижки до дисконтної ставки 12762,40 грн.), реальна річна процента ставка 2333,95 % річних.

З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів № ПГ-757 від 06.09.2023 року встановлено, що 28.08.2024 року з рахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", на кредитний рахунок № НОМЕР_2 за договором № 437731208 було проведено фінансову операцію по переказу ОСОБА_1 коштів 10600,00 грн..

З платіжного доручення, встановлено, що 19.09.2024 року з рахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", на кредитний рахунок № НОМЕР_2 за договором № 437731208 було проведено фінансову операцію по переказу ОСОБА_1 , код авторизації 243716 коштів 1050,00 грн..

З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів № ПГ-757 від 06.09.2023 року встановлено, що 31.10.2024 року з рахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", на кредитний рахунок № НОМЕР_2 за договором № 437731208 було проведено фінансову операцію по переказу ОСОБА_1 коштів 300,00 грн..

З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів № ПГ-757 від 06.09.2023 року встановлено, що 18.11.2024 року з рахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", на кредитний рахунок № НОМЕР_2 за договором № 437731208 було проведено фінансову операцію по переказу ОСОБА_1 коштів 1600,00 грн..

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» загальна вартість кредиту становила 34346,40 грн. з яких 13500,00 грн. заборгованість за основною сумою, 14021,89 грн. заборгованість за відсотками, 6774,51 грн. неустойка. Дата видачі кредиту 28.08.2024 року, кінцева дата повернення кредиту 27.09.2029 р.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» загальна вартість кредиту становила 47230,45 грн. з яких 13549,02 грн. заборгованість за основною сумою, 26906,92 грн. заборгованість за відсотками, 6774,51 грн. неустойка.

30.12.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ФК «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № МВ-ТП/15, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) передає відступає ТОВ «ФК «Таліон Плюс» (новий кредитор) право грошової вимоги до боржників, за кредитним договором № 437731208 від 28.08.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги від 30.12.2024 до договору факторингу № МВ-ТП/15 від 30.12.2024 ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 27584,40 грн.

Крім того, згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» від 21.10.2025 року вбачається, що за період з 28.08.2024 року по 18.11.2024 року міститься зарахування на суму 10600,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 від 28.08.2024 року, на суму 1050,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 від 19.09.2024 року, на суму 300,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 від 31.10.2024 року, на суму 1600,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 від 18.11.2024 року, що належить ОСОБА_1 .

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 437731208 від 28.08.2024 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов.

Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також розрахунку заборгованості.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У приписах ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Таліон Плюс» засновані на законі та умовах укладеного договору, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 437731208 від 28.08.2024 року у розмірі 40455,94 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 13549,02 грн.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 26906,92 грн..

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами розгляду справи по суті позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивач подав до суду договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, з якого вбачається, що Адвокатське об`єднання "Ліга юридичних технологій та іновацій" уклали з ТОВ «Таліон Плюс» договір про надання правничої допомоги, а також ордер на надання правничої допомоги від 02.12.2024 року. Крім того, надано акт прийому-передачі наданих послуг від 07.08.2025 року, згідно з яким при підготовці матеріалів позовної заяви позивачем понесені витрати на оплату правничої допомоги в сумі 5000,00 грн., а саме: за складання позовної заяви (10 год.) - 3500,00 грн. підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій (4 год.) - 1000 грн., підготовка та напрвлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) (2 год.) -500 грн.. Проаналізувавши акт прийому-передачі наданих послуг від 07.08.2025 року, суд вважає, що такий вид правових послуг, як підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій та напрвлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 3500,00 грн.. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд, 13, ) заборгованість за кредитним договором № 437731208 від 28.08.2024 року у розмірі 40455 (сорок тисяч чотириста п`ятдесят п`ять ) грн. 94 (дев`яносто чотири) коп.. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд, 13, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко