Справа № 202/5397/25
Провадження № 2/202/3428/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 грудня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючий суддя Недобитюк Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Завгородньої Ю.В.

за відсутності позивача, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій позивач просила:

«1. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мою користь, ОСОБА_3 , на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісяця на кожного з синів з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

2. Стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання дітей за період з листопаду 2020 року по квітень 2025 року в розмірі 212266 грн 66 коп (двісті дванадцять тисяч двісті шістдесят шість грн 66 коп)».

Протоколом автоматизованого розподілу справа передана судді Недобитюк Н.В.

У судові засідання позивач не з`являлася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Водночас від позивача надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу без її участі.

Також позивач долучила до матеріалів справи Довідку від 31.07.2025 за підписом голови правління ОСББ «Осіння-5-7» Литвинової С.М. (), згідно якої ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена адреса відноситься до Індустріального району м. Дніпра.

Відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на останню відому адресу його проживання ( АДРЕСА_2 ) ухвали про відкриття провадження, копії позову з додатками.

Проте, поштове відправлення повернуто з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно відповіді з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 09.07.2025 № 02.3-12/2188 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 12.07.2017. В реєстрі територіальної громади відомості про реєстрацію місця проживання на території Дніпра відсутні.

Відповідач відзив на позов не подав, будь-які заяви від нього не надходили.

Позивач у ході розгляду справи не сприяла встановленню місця проживання (перебування) відповідача, актуальну інформацію не надала.

За таких обставин справа розглянута заочно, на підставі поданих позивачем доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 21.05.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб (рішення Індустріального районного суду в місті Дніпропетровську по справі № 202/7237/20).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі виконавчого листа № 66459928 від 11.08.2021 ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 2000 грн (дві тисячі грн) щомісячно починаючи з 30 листопада 2020 року і до його повноліття.

На підставі виконавчого листа № 66460221 від 11.08.2021 ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 2000 грн (дві тисячі грн ) щомісячно починаючи з 30 листопада 2020 року і до його повноліття.

Позивач у позові зазначила, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розміри витрат на утримання дітей значно зросли. Діти почали відвідувати тренування з тхеквондо, місячна сплата якого складає 650 грн 00 коп. (шістсот пятьдесят грн. 00 коп.) на кожну дитину.

Зі свідчень позивача старший син, ОСОБА_2 , почав відвідувати школу і з`явилися додаткові витрати на шкільне приладдя. Молодший син, ОСОБА_6 , почав відвідувати дитячий дошкільний заклад.

У молодшого сина, ОСОБА_6 , було діагностовано захворювання, яке потребує постійного контролю та лікування «генералізована ідіопатична епілепсія та епілептичні синдроми, без згадки про фармакорезистентну епілепсію».

На місяць дитині потрібні ліки вартістю - 1097 грн. 52 коп (Одна тисяча дев`яносто сім грн. 52 коп.). З певною періодичністю, яку визначає лікар невролог, потрібно робити електроенцефалограму, вартість якої становить 2000 грн 00 коп (дві тисячі грн. 00 коп.).

Також через ситуацію в економіці країни значно зросли ціни на одяг, продукти харчування, іграшки та інші товари, яких потребують діти.

Крім того позивач зазначила, що відповідач до своїх обов`язків ставився безвідповідально і аліменти не сплачував жодного разу. Всі витрати позивач несла самостійно.

Вирішуючи позовну вимогу «Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь, ОСОБА_3 , на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісяця на кожного з синів з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття» суд встановив наступне.

Позивач надала докази, які на її думку свідчать про збільшення витрат на дітей, а саме скріншоти замовлення дитячих товарів з сайту Temu та підтвердження оплати. Також надала копію фіскального чеку з сайту Comfi та деякі чеки про оплату продуктів харчування.

Також у матеріалах справи наявна копія Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 13371 за період з 30.08.2022 по 07.09.2022, відповідно до якої син ОСОБА_5 дійсно мав у зазначений період діагноз: «генералізована ідіопатична епілепсія та епілептичні синдроми, без згадки про фармакорезистентну епілепсію».

З приводу витрат на дитячі товари і продукти харчування, суд не ставить під сумнів, що позивач дійсно могла витрачати власні кошти на зазначені у фіскальних чеках речі і товари, незважаючи на те, що оригінали чеків, квитанцій тощо у судовому засіданні не досліджувалися.

Разом з тим, позивачем надана ксерокопія неналежної якості Виписки з медичної карти за період з 30.08.2022 по 07.09.2022. Оригінал на огляд суду позивач не надавала. Належним чином засвідчені документи про стан здоров`я дитини за період 2023 2025 роки до матеріалів справи не долучала.

Документи на підтвердження проживання дітей з нею позивач до матеріалів справи також не додала. Особисто брати участь у судових засіданнях бажання не виявила.

Актуальну інформацію про місце проживання (перебування) відповідача, його стан здоров`я, інформацію про наявність або відсутність інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення, позивач суду не надала.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, суд констатує, що у матеріалах справи відсутня актуальна інформація про відповідача. У свою чергу позивач не заявляла клопотання про витребування будь-яких доказів, які вона не може самостійно подати до суду.

Відповідно до частини 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином позивач не обґрунтувала бажаний розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісяця на кожну дитину, тобто щомісяця на двох дітей 10000 грн. 00 коп.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків, про що наголошено в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Каракуця проти України» від 16.02.2017 року.

У квітні 2025 року позивач звернулася до Індустріального районного відділу державної виконавчої служби за довідками-розрахунками заборгованості по аліментах, які підлягають сплаті згідно з виконавчими листами № 66459928 від 11.08.2021 та № 66460221 від 11.08.2021. Їй був наданий детальний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів починаючи з листопада 2020 року по квітень 2025 року. На підставі зазначеного розрахунку позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки починаючи із листопада 2020 року по квітень 2025 року, за відповідачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 212 266 грн 66 коп (двісті дванадцять тисяч двісті шістдесят шість грн 66 коп) на двох дітей, позивач вважає, що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на її користь, сформулювавши п.2 прохальної частини позовної заяви наступним чином:

«Стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання дітей за період з листопаду 2020 року по квітень 2025 року в розмірі 212266 грн 66 коп (двісті дванадцять тисяч двісті шістдесят шість грн 66 коп)».

У матеріалах справи наявна надана позивачем «Довідка-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за Виконавчим листом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/7237/20 від 30.06.2021 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 30.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття» в оригіналі, скріплена печаткою та за підписом державного виконавця Берковської М.

Згідно зазначеного документа у період з листопада 2020 року по квітень 2025 року (станом на 30.04.2025) за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 106133 грн 33 коп.

Також позивач надала «Довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за Виконавчим листом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/7237/20 від 30.06.2021 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 30.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття» в оригіналі, яка скріплена печаткою та за підписом державного виконавця Берковської М.

Згідно зазначеного документа у період з листопада 2020 року по квітень 2025 року (станом на 30.04.2025) за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 106133 грн 33 коп.

Отже, позивач документально підтвердила наявність сукупної заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання двох дітей станом на 30.04.2025, тобто за період з листопада 2020 року по квітень 2025 року у загальній сумі - 212266 грн 66 коп (двісті дванадцять тисяч двісті шістдесят шість грн 66 коп)».

Суд зазначає, що у випадку утворення заборгованості зі сплати аліментів, стягнутих на підставі судового рішення, борг стягується в порядку примусового виконання судових рішень відповідно до Закону «Про виконавче провадження». Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме (постанова ВС від 10.01.2024 у справі № 359/240/21).

Разом з тим, суд констатує, що у матеріалах справи відсутній розрахунок неустойки (пені). Тобто позивач не надала обґрунтований розрахунок неустойки (пені) і, відповідно, не забезпечила можливість відповідачу надати контррозрахунок.

Більше того, вбачається, що позивач плутає заборгованість по аліментам з неустойкою (пенею).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, відповідно до частини першої статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Згідно з роз`ясненнями пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Розглядаючи позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд встановлює факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішує питання про наявність чи відсутність в одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Згідно з частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до частини 3 ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях

Суд, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даній справі розподіл судових витрат не проводився.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 263-265, 268, 273, 274, 279, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпра (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений: 01.12.2025.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н. В. Недобитюк