Справа № 484/6370/25
Провадження № 2/484/2777/25
Ухвала

про повернення позовної заяви

01.12.2025 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мигіївської територіальної громади , третя особа: ОСОБА_2 про зміну місця проживання

встановив

19.11.2025 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Мигіївської територіальної громади , третя особа: ОСОБА_2 про зміну місця проживання.

Ухвалою суду від 20.11.2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачем вимог, визначених ст. 175, 177 ЦПК України .

Разом з тим, позивачу було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

26.11.2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано, зокрема, клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивує тим, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки він є безробітним, що підтверджується випискою з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ч.3 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або звільнити від їх сплати.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. На тій же підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач ОСОБА_1 вказав, що немає можливості сплатити судовий збір, оскільки він не працює.

Вказана обставина не може бути тією виключною обставиною, що звільняє від сплати судового збору, а тому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Таким чином, судом встановлено підстави для відмови у звільненні позивача від сплати судового збору, вимоги ухвали суду від 20.11.2025 року про залишення заяви без руху вважаються не виконані позивачем , а недоліки позовної заяви не усунуті, тому позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Згідно з ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

постановив

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

позовну заяву ОСОБА_1 до Мигіївської територіальної громади , третя особа: ОСОБА_2 про зміну місця проживання- вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: