ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 357/5732/24
Провадження № 2/362/440/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Василькові Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріус Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Лідія Юріївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

05.05.2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій вона просить визначити їй додатковий строк в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,0981 га. Спадкоємцями майна померлого першої черги за законом є позивач, дружина померлого - ОСОБА_2 та син померлого - ОСОБА_3 . Через деякий час після смерті батька позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, 09.02.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадшину з причини пропуску строку прийняття спадщини. Позивач зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вона повірила запевненням матері про наявність заповіту, яким батько заповів майно матері. Також у позивача були значні проблеми зі здоров`ям, проходила лікування, відчувала постійний дискомфорт, через що мала обмежені можливості, в тому числі здійснювати необхідні для подання заяви дії. Також позивач здійснювала догляд за цивільним чоловіком ОСОБА_5 , який під час військової служби отримав поранення та потребував лікування та додаткової уваги, знаходився в м. Києві. Позивач виконувала усю роботу по домогосподарству, що потребувало значного часу та сил. Графік роботи позивача також не дозволяв їй подати своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с.24-25).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2024 року по цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження у справі (а.с.39).

19.09.2024 року відповідачі подали відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просять відмовити з підстав безпідставності та необгрунтованості позовних вимог. Зазначають, що наведені позивачем підстави пропущеного строку не є поважними та такими, що не підлягають для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач мала можливість впродовж шестимісячного строку звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі у вихідний день суботу, в який нотаріус працювала з 09:00 по 13:00. Додана до позовної заяви медична документація ОСОБА_5 жодним чином не свідчить про його госпіталізацію та тривале стаціонарне лікування. Крім того, ще за життя спадкодавця ОСОБА_4 , який будучи живим, звертався до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказані позовні вимоги були задоволені, позивач була знята з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 . Відповідачі, починаючи з 2011 року по теперішеій час з позивачем не спілкуються, розмови щодо поділу спадкового майна не було. Жодна з наведених позивачем обставина позовних вимог не підлягає визнанню судом, як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини (а.с.53-58).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2024 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.88-90).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Давидюка А.І. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.209).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 226-227).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 238).

Відповідачі в судове не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів та документів (а.с. 202).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи поданий відповідачами відзив на позовну заяву, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення в судовому засіданні та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 109).

16.05.2023 року Гребінківською державною нотаріальною конторою здійснено реєстрацію спадкової справи №81/2023, спадкодавцем за яким є ОСОБА_4 .

Як вбачається зі спадкової справи (а.с. 101-182), яка була надана на вимогу ухвали суду від 02.12.2024 року, із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 дружина померлого ОСОБА_4 (заява від 16.05.2023 року), ОСОБА_7 (заява від 17.06.2023 року), син померлого ОСОБА_3 16.05.2023 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 15.11.2018 року, відповідно до якого заповів ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2,2768 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер :03:009:0021 (а.с. 121).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.05.2023 року, заповіт від 15.11.2018 рокує чинним (а.с. 112).

09.02.2024 року ОСОБА_1 подала до державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 (а.с. 157).

09.02.2024 року Державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на належне майно після смерті ОСОБА_4 , оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України. ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця не була зареєстрована разом зі своїм батьком, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори або приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини, не подавала. ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 161-162).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців -в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 686/5757/23 від 26.06.2024 року.

Позивач, як на підставу поважності пропуску строку, посилається на те, що мати повідомила їй про наявність заповіту, яким батько заповів майно матері. Також у позивача були значні проблеми зі здоров`ям, проходила лікування, відчувала постійний дискомфорт, через що мала обмежені можливості, в тому числі здійснювати необхідні для подання заяви дії. Також позивач здійснювала догляд за цивільним чоловіком ОСОБА_5 , який під час військової служби отримав поранення та потребував лікування та додаткової уваги, знаходився в м. Києві. Позивач виконувала усю роботу по домогосподарству, що потребувало значного часу та сил. Графік роботи позивача також не дозволяв їй подати своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

З наданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог вбачається, що в період часу з 07.09.2023 року по 23.03.2024 року позивач проходила лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі. Старший солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 25.07.2023 року по 10.08.2023 року. Вже після подання позивачем заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину (09.02.2024 року), а саме 20.02.2024 року ОСОБА_5 госпіталізували до медичного закладу. Позивач працює в ТОВ «Флагман Сіфуд» з тривалістю робочого часу 40 год. на тиждень, з графіком роботи понеділок п`ятниця з 09:00 до 18:00. Графік роботи державного нотаріуса, зокрема в суботу з 08:00 до 15:45 (а.с. 9-12, 14-15).

Таким чином, судом встановлено, що у позивача не виникло поважних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Позивач знаходилась на амбулаторному лікуванні без госпіталізації до стаціонарнору, тобто ОСОБА_1 періодично відвідувала медичний заклад для отримання необхідних їй послуг. Старший солдат ОСОБА_5 , за яким, як зазначає позивач, здійснювала догляд, знаходився на стаціонарному лікуванні впродовж 15 днів. У подальшому, вже після подання ОСОБА_1 заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_5 був госпіталізувований до медичного закладу. Графік роботи нотаріуса, зокрема в суботу, коли позивач не працювала, дозволяв позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини позивач звернулась 09.02.2024 року.

Отже, суд, враховуючи, що тривалість пропуску строку для прийняття спадщини становить майже один рік, а також встановлені судом обставини, дійшов висновку про те, що позивач не надала беззаперечних, переконливих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі статтею 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, статтями 1, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний нотаріус Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Лідія Юріївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Державний нотаріус Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Лідія Юріївна, адреса: 08662, Київська обл., Білоцерківський район, смт. Гребінки, просп. Науки, 2.

Текст рішення складено 21.11.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко