Провадження 2/127/5261/24
У Х В А Л А

01 грудня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

провівши підготовче засідання у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

в провадженні суду з 11.11.2024 року знаходиться цивільна справа № 127/35700/24 за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 37 234, 29 грн. за кредитним договором від 19.03.2015 року № б/н, укладеним із спадкодавцем ОСОБА_2 .

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Підготовче провадження не закрито.

28.11.2025 року судом зареєстровано заяву представника банку адвоката Роя В.Л. (довіреність від 16.07.2024 року видана без права передоручення чинна строком на 3 роки до 16.07.2027 року) про закриття провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю предмета спору. Зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідач здійснив повне погашення спірної заборгованості. Зазначив, що наслідки закриття провадження йому відомі та зрозумілі. Просив розглянути заяву у його відстуність.

Відповідачка ОСОБА_1 в підготовчому засіданні 01.12.2025 року підтримала клопотання представника позивача і повідомила, що між нею і позивачем невирішених спірних питань не залишилось.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 255 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відсутність предмета спору означає, що внаслідок дій сторін чи настання інших обставин не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Така позиція була висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Суд роз`яснює учасникам справи положення частини 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним закрити провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу на підставі ст. 255 ч. 1 п. 2 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 255, 259, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

провадження у справі № 127/35700/24 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - за відсутністю предмета спору.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів відповідно до ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: