Справа № 214/7003/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

за відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

16 липня 2025 до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 8245367 в розмірі 27907,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається, зокрема, на те, що 17.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитним договором № 8245367. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбаченаст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі, (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mvcredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.641 ,644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 21 Договору позики Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 24 Договору позики, Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст. ст. 6, 627 ЦК України.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим позивач просить сятягнути з відповідача вказаний розмір заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою від 21 липня 2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.08.2025 р. відповідачем ОСОБА_1 було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з позовною заявою не погоджується, викладені обставини є безпідставними та необгрунтованими. Звертає увагу суду на те, що позивач стверджує, що договір був нібито підписаний з боку позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора №825367. Наголошує, що не укладала та не підписувала договір позики, не погоджується з відсотковою ставкою, штрафними санкціями, неустойкою та іншими умовами. Протилежне матеріалами справами не доведено. В матеріалах справи не міститься жодного належного доказу перерахування коштів. Матеріали справи документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» дійсно понесло витрати на правничу допомогу, не містять. Таким чином суд вимога в цієї частині вимог задоволенню не підлягає. Отже, на обґрунтування заявленого позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем не надано суду доказів наявності такої заборгованості та її розміру. Зважаючи на викладене, відповідач просив в задоволенні позовних вимог ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

05.09.2025 року представником позивача надано відповідь на відзив за яким зазначено, позивач не погоджується із даними твердженнями Відповідача, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та бездоказовими, оскільки:- Позивачем разом із позовною заявою було надано Довідку про ідентифікацію;- Позичальник повинен вказати дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати позику. Зазначена картка пройшла перевірку на прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. Заборгованість Відповідача була розрахована відповідно до умов договору Позики та чинного законодавства;- Позивачем разом із позовною заявою було надано відповідні документи, які підтверджують факт надання правничої допомоги по справі, а також акт, яким передбачено ряд виконаних робіт по справі за відповідним кредитним договором. 17.01.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 8245367 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 на електронну пошту/номер телефону надійшов одноразовий ідентифікатор відображений у реквізитах договору: 650781, за допомогою якого відбулось укладення електронного договору. Без отримання листа на адресу електронну пошту/номер телефону, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір позики між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання:- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди;- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Оскільки, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є власником (держателем) інформаційно-комунікаційної системи, ідентифікація особи відбувається саме ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а тому видача довідок про ідентифікацію особи здійснюється одноособово та за підписом уповноваженої на це посадової особи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (в даному випадку директором Біланом В. І.). Таким чином, надана довідка ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про укладення договору (ідентифікацію), яку виділяє Відповідач, як не надану до матеріалах справи, є допустимим та належним доказом в розумінні ст. 77-81 ЦПК України, а твердження Відповідача спрямовані на уникнення цивільно-правової відповідальності. Щодо підвищені відсотки, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки (штрафу). Так укладаючи ДОГОВІР ПОЗИКИ № 8429144, пунктом 2.2 сторони погодили:- - Денна процентна ставка/день Неустойка- грн/день -550 0.95 %; Враховуючи вищевикладені пояснення, Позивач вважає, що твердження Відповідача, про те, що їй незрозуміло у який спосіб нараховано борг у вигляді неустойки в розмірі 5500,00 грн. не відповідає дійсності, адже сторони погодили дані умови про нарахування процентів за понадстрокове користування чужими грошима Договором позики № 8245367. ОСОБА_1 заперечує факт наявності у кредитному договорі переліку послуг, які надаються відповідачу за які встановлена комісія. Проте, Сторони погодили, що за надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником в останній день користування Кредитом відповідно до п. 2.2. Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. Договору. Також відповідачем наголошено про недоведеність обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, зокрема укладення кредитного договору №8245367 та перерахування коштів на власний картковий рахунок ОСОБА_1 . Позивач не погоджується із даним твердженням та просить суд врахувати, що Позивачем було надано копію договору Позики №8245367 від 17.01.2025 року, яким був укладений за результатом процедури ідентифікації та верифікації особи Позичальника та підписано за допомогою одноразового ідентифікатора, який Відповідач отримав на електронну пошту. Саме під час процедури ідентифікації, Позичальником було вказано картковий рахунок, на який особа має бажання отримати суму коштів у Позику, а також такий картковий рахунок було вказано в договорі Позики №8245367 від 17.01.2025 року та у додатку №1 до цього договору та вказано саме банківську картку під номером НОМЕР_1 . Перерахунок коштів КД-000029020/ТНПП від 15.05.2025 р., є належним доказом, що підтверджує зарахування кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 . Договір позики сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та зарахування кошів у сумі 11000.00 грн. відбулось на номер рахунку Відповідача НОМЕР_1 . Підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація про переказ коштів, яку надало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС». ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНЕКСПРЕС" надає послуги відповідно до чинного законодавства та ліцензії НБУ від 29.01.2016 р. № 37 на переказ коштів без відкриття рахунків, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК№577 від 21.05.2015 року

Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Наголошуємо, що сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою Відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями. Зважаючи на зміст відповіді на відзив представник позивача просив позов ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані сторонами заяви по суті справи та докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

17.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитним договором № 8245367 відповідно до п. 2.1. якого, кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Метою отримання кредиту визначено: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 2.1.1. Договору).

Пунктом 2.2. Договору визначено параметри та умови кредиту: сума кредиту становить 11000,00 грн; строк кредитування складає 360 днів; фіксована процентна ставка/день 0,95 %; комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суду наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1897,50 грн.

Розрахунком до Договору № 8245367 від 17.01.2025 таблично передбачено обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Договір № 8245367 від 17.01.2025 підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 650781.

Паспорт споживчого кредиту до договору про надання коштів у кредит (з комісією про надання кредиту) Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) містить, зокрема, надану кредитодавцем інформацію та його контакті дані, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та порядок повернення кредиту.

Позивачем також надано Правила надання коштів та банківських металів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», якими чітко передбачено порядок надання фінансових послуг, порядок укладання (підписання) договору та інших документів, відповідальність сторін і порядок вирішення спірних питань.

Довідкою про укладення договору (Ідентифікацію) підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 була ідентифікована в інформаційно-телекомунікаційній системі товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитор). З довідки вбачається, що акцепт оферти позичальником підтверджується підписанням Договору № 8245367 від 17.01.2025 ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 650781.

Так, 17.01.2025 о 12:23 год позичальнику було відправлено ідентифікатор, 17.01.2025 о 12:18 год позичальником введено отриманий ідентифікатор, перерахування грошових коштів позичальнику в сумі 11000,00 грн. Дана довідка підписана Директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Кузь І.Ю.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК Фінекспрес» листом № КД-000029020 ТНПП від 15.05.2025 підтвердив, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було здійснено переказ грошових коштів відповідачу, на картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , сума зарахування 11000, 00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 8245367 від 17.01.2025, станом на 12.05.2025, заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 20470,00 грн, з яких: 11500,00 грн основний борг (тіло кредиту); 1 725,00 грн проценти за користування кредитним коштами; 5520,00 грн відсотки за понадстрокове користування; 1725 комісія.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

В порушення умов договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим, станом на 12.05.2025 за відповідачем по укладеному з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору № 8245367 від 17.01.2025 наявна заборгованість на загальну суму 27907,00 грн.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Матеріали справи свідчать про те, що 17.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір № 8245367 від 17.01.2025 і електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

З матеріалів та досліджених доказів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 за особливостями укладення кредитного договору в електронній формі, шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 650781, 17.01.2025 уклала договір про надання коштів у кредит з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Відповідно до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки та уклали в належній формі кредитний договір.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором № 8245367 від 17.01.2025 виконало та надало йому кредит в сумі 11000,00 грн.

Як встановлено з розрахунку заборгованості за договором № 8245367 від 17.01.2025 станом на 12.05.2025, відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 9509,50 грн.

Сторони мають право встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

Встановивши факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, а також факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованості в розмірі 27907,00 грн.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) та від 31.10.2018 (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертоїстатті 263 ЦПК Українимає бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другоюстатті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другоюстатті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно їх не сплачує) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 ЦК України.

За наведеним у ст. 625 ЦК України регулюванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема, за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.

Суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої комісії у розмірі 1897,50 грн та відсотків за понадстрокове користування у розмірі 9509,50 грн, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання коштів у кредит № 8245367 від 17.01.2025, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість в загальному розмірі 27907,00 грн. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про часткову доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість по Договором про надання коштів у кредит №8245367 від 17.01.2025, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість в загальному розмірі 12897,50 грн., з яких: 11000 грн основний борг (тіло кредиту); 1897,50 грн проценти за користування кредитними коштами, тобто позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно дост. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч. 1-6ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів є адвокатське об`єднання «Правовий статус» на підставі договору про надання правничої допомоги № 0924-01 від 02.09.2024 та додаткових угод до договору від 16.06.2025,16.06.2025. Згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором № 0924-01 від 02.09.2024, АО «Правовий статус» в рамках даної справи надано послуги, а саме: вивчення та аналіз документів, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, направлення/подача позовної заяви до суду, вартість наданих послуг 7100,00 грн. У Постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Суд враховує, що (І) складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, (ІІ) адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, (ІІІ) справа розглядається у спрощеному провадженні, (IV) позивач участі у судових засідань не приймав, тобто надання правничої допомоги адвокатому цій справі зводилося до складання позовної заяви.

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 2000,00 грн.

За приписами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.4,12,13,78,81,83,141,247,259,263-265,280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит № 8245367 від 17.01.2025 в загальному розмірі 12897,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 накористь товаристваз обмеженоювідповідальністю «1 Безпечне агентствонеобхідних кредитів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ЄДРПОУ 39861924, адреса: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя С.І. Сіденко