Справа № 296/499/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,

представника позивача Кирилюка В. Л.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Житомирі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, за участю органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Житомирський об" ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У С Т А Н О В И В :

І. ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. 20.01.2025 представник ОСОБА_1 (позивач) адвокат Кирильчук В.Л. подав до Корольовського районного суду міста Житомира позов до ОСОБА_2 (відповідачка), в якому просив визначення місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із позивачем.

2. Позов обґрунтовувався тим, що 22.06.2019 позивач та відповідачка зареєстрували шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 . Стверджує, що з серпня 2023 року по час подання позову ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, а дитина проживає окремо від відповідачки. Зазначається, що позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

3. Стверджуючи на те, що між сторонами немає згоди щодо місця проживання їх спільного сина, який проживає разом зі позивачем у квартирі, яка належить йому та його батькам на праві спільної власності, вказуючи, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює діяльність із загального прибирання будинків, може матеріально забезпечувати дитину та всі її потреби, слідкує за станом здоров`я сина, а також те, що відповідачка контакту з дитсадком не підтримує, успіхами дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується, батьківські збори не відвідує, представник позивача просив визначення місце проживання дитини разом із батьком.

ІІ. РУХ СПРАВИ

4. 12.03.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/499/25, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради, призначено підготовче засідання у справі, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті.

5. 25.09.2025 протокольною ухвалою суду залучено до розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

6. 20.11.2025 протокольною ухвалою суду за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

7. Позивач у судове засідання жодного разу не прибув, його представник - адвокат Кирилюк В.Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

8. Відповідачка у судове засідання не прибула, викликалась до суду шляхом надіслання на адресу зареєстрованого місця проживання судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення, особисто подала до суду заяви від 14.08.2025 та від 09.09.2025, в яких просила проводити судове засідання без її участі, не заперечувала проти долучення до матеріалів справи рішення суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

9. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання судових повісток до електронного кабінету.

10. Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання судових повісток до електронного кабінету.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

11. 22.06.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що Житомирським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 22.06.2019 складено актовий запис № 1013, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.06.2019 (а.с. 41).

12. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що Житомирським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 24.12.2019 складено актовий запис № 2200, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.12.2019 (а.с. 40).

13. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 16.03.2007, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду слідує, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 в рівних долях (а.с. 37).

14. За змістом копії заяви від 06.06.2024, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. слідує, що ОСОБА_5 не заперечує та дає дозвіл на проживання її сина ОСОБА_1 та малолітнього онука ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

15. Відповідно до копії витягу 2024/007037229 від 17.06.2024 з реєстру Житомирської територіальної громади слідує, що ОСОБА_1 з 13.03.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 45).

16. Згідно із копією довідки №49 завідувача Житомирського центру розвитку дитини № 55 ОСОБА_7 від 07.06.2024 слідує, що ОСОБА_3 є вихованцем логопедичної групи № 3, питання щодо дитини в дошкільному закладі вирішує батько, довідку видано на підставі інформації вихователів групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 31).

17. Відповідно до копії рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 27.02.2025 у справі № 296/11147/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з 03.12.2024 та до досягнення дитиною повноліття та вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 101-104).

18. Згідно з висновком від 06.05.2025 № 1077 виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, ОСОБА_1 (а.с. 81).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

19. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

20. У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

21. Відповідно до приписів статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

22. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

23. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

24. У частинах четвертій та п`ятій статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

25. Згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

V. МОТИВИ СУДУ

26. Встановлено, що з 22.06.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі, який Корольовський районний суд міста Житомира рішенням від 27.02.2025 розірвав. Під час шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40-41, 45).

27. Підставою для звернення у суд із позовом вказувалося те, що з часу припинення спільного проживання сторін дитина проживає разом зі позивачем у квартирі, яка належить йому та його батькам та між сторонами немає згоди щодо місця проживання їх спільного сина.

28. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

29. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

31. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

32. Доказів на підтвердження місця проживання позивача в матеріалах справи відсутнє.

33. Суд вважає, що наявна в матеріалах справи копія витягу 2024/007037229 від 17.06.2024 з реєстру Житомирської територіальної громади сама по собі не підтверджує про факт проживання дитини ОСОБА_12 разом з батьком ОСОБА_1 , а належних та допустимих доказів на підтвердження наявності факту проживання дитини ОСОБА_11 разом з позивачем, суду не надано.

34. Також суд вважає, що копія нотаріальної заяви ОСОБА_5 від 06.06.2024 є неналежним доказом на підтвердження факту проживання дитини ОСОБА_12 разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки в зазначеній заяві йдеться лише про надання згоди на проживання позивача та онука Філіпа у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а не про підтвердження факту проживання дитини ОСОБА_12 разом з батьком ОСОБА_1 .

35. За правилами частини 2 статті 90 ЦПК України якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

36. Суд вважає, що копія довідки завідувача Житомирського центру розвитку дитини № 55 Житомирської міської ради Марко Ю. №49 від 07.06.2024 не може бути допустимим доказом на підтвердження обставин, зазначених у цій довідці, оскільки інформація зазначена у довідці ґрунтується на повідомленнях інших осіб, тобто інформації з чужих слів (вихователів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), клопотання про допит таких осіб представником позивача не заявлялося, а відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд досліджує докази безпосередньо, будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, зазначених у довідці в матеріалах справи відсутні.

37. Зі змісту заяв відповідачки ОСОБА_2 від 14.08.2025 (а.с. 84) та від 09.09.2025 (а.с. 94), які подані нею безпосередньо до канцелярії суду, вбачається, що остання отримала від позивача копію рішення про розірвання шлюбу, просить проводити судове засідання без її участі, будь-яких заперечень проти проживання сина ОСОБА_11 разом з позивачем, відповідачкою не висловлено.

38. Зі змісту копії рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 27.02.2025 у цивільній справі № 296/11147/24 вбачається, що відповідачка подавала заяву, в якій не заперечувала щодо задоволення позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, додатково вказувала, що дитина сторін проживає з батьком, просила розгляд справи проводити без її участі.

39. Суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування від 06.05.2025 № 1077 щодо розв`язання спору, оскільки останній є недостатньо обґрунтованим та суперечить матеріалам справи, зазначенні у висновку обставини про відсутність між батьками домовленості щодо місця проживання дитини Філіпа зроблено за відсутності будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, неявки відповідачки на засідання комісії, ненадання відповідачкою письмових пояснень.

40. Суд наголошує, що завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19)).

41. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 в справі № 753/8671/21, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справа №582/18/21).

42. Ураховуючи системну та послідовну поведінку відповідачки, яка в жодне судове засідання не з`явилась, будь-яких заперечень проти проживання дитини разом з позивачем, в поданих до суду заявах від 14.08.2025 та від 09.09.2025 не висловлювала, визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у справі № 296/11147/24, суд дійшов висновку, що позивач не довів, що його права на визначення місця проживання дитини порушені, невизнані або оспорюються з боку відповідачки, а тому не доведено наявність правових підстав відповідно до вимог частини 1 статті 15 ЦК України для захисту прав позивача.

43. Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 10.07.2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24), у постанові від 10.12.2024 у справі № 299/8679/23 (провадження № 61-14033св24).

44. З урахуванням наведеного, суди вважає, що позивач ОСОБА_1 у порушення статей 15 ЦК України, статей 12, 81 ЦПК України не довів, що на час звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, порушені, його права, а тому відсутні фактичні та правові підстави для судовому захисту прав позивача, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

45. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 12, 19, 27, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного текст судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_5

Особа, яка бере участь у справі:

Орган опіки та піклування в особі

виконавчого комітету Житомирської міської ради

10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2,

Третя особа:

ІНФОРМАЦІЯ_1

10029, м. Житомир, вул. Монтана, 18

код ЄДРПОУ НОМЕР_6

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА