Справа № 191/4306/25
Провадження № 2/191/2053/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Скороход А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №9463 від 02.08.2019 року у розмірі 20959,08 грн., а також судових витрат.

Позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» обґрунтовані наступним.

02.08.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9463, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування у формі кредитної лінії, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить 20959,08 грн., що складається із: суми боргу по тілу кредиту 14260,00 грн., суми боргу по відсоткам 282,08 грн., суми боргу по комісії 6417,00 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача на свою користь, а також стягнути інфляційні втрати у розмірі 504,56 грн. та 3% річних у сумі 83,21, та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

09.10.2025 року від представника відповідача адвоката Скороход А.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що позов до відповідача є надуманим, безпідставним та підлягає частковому задоволенню в сумі тіла кредиту в розмірі 14260 гривень та заборгованістю за процентами за користування кредитом в розмірі 282,08 гривень. Матеріали справи не містять жодних доказів застосування кредитодавцем та/або позивачем визначеного в договорі та Законі України «Про споживче кредитування» порядку реалізації права вимоги дострокового повернення кредиту. В той же час, позивачем на заборгованість за тілом кредиту на підставі ст.625 ч.2 ЦК України за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року нараховані 3% річних в розмірі 83,21 гривень, а також інфляційні втрати в розмірі 504,56 гривень. Можливість нарахування на підставі ст.625 ч.2 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат набувається кредитором з дня спливу строку кредитування. Як слідує зі змісту кредитного договору від 02 серпня 2019 року, строк кредитування сплив лише 02 серпня 2024 року, а позивачем здійснено нарахування на підставі ст.625 ч.2 ЦК України за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року. Відтак, немає підстав стверджувати про правомірність означених нарахувань, а отже немає і підстав для їх стягнення з відповідача. При цьому, враховуючи, що змістом кредитного договору не передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, а також з огляду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів реалізації первісним кредитодавцем та/або позивачем такого права в порядку ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.1050 ЦК України (в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України), відсутні підстави вважати, що 15 грудня 2021 року для позичальника настав строк повного дострокового виконання кредитного зобов`язання, а у позивача виникло право на застосування із вказаної дати положень ст.625 ч.2 ЦК України. Відповідач не визнає позовні вимоги про стягнення комісії за кредитним договором від 02.08.2021 в сумі 6417 грн. Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до п. 1.2. Договору встановлюється щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 02 серпня 2019 року по 01 грудня 2020 року в розмірі 4,5% від суми кредиту, з 02 грудня 2020 року по 01 березня 2022 року 3,5%, з 02 березня 2022 року по 01 червня 2023 року 2,5%, з 02 червня 2023 року по 02 серпня 2024 року 1,4% від суми кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, з аналізу змісту пунктів 1.2 та 2.1. Договору вбачається, що сплату відповідної комісії банк покладає на позичальника попри те, що дії, за які він справляється, вчиняються на користь банку, зокрема, послуги щодо списання та зарахування коштів з метою повернення кредиту, розрахунково-касове обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення п. 1.2. кредитного договору в частині нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 02 серпня 2019 року по 01 грудня 2020 року в розмірі 4,5% від суми кредиту, з 02 грудня 2020 року по 01 березня 2022 року 3,5%, з 02 березня 2022 року по 01 червня 2023 року 2,5%, з 02 червня 2023 року по 02 серпня 2024 року 1,4% від суми кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач заявив до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., до позовної заяви додав докази на підтвердження цих витрат. Дослідивши матеріали справи, представник відповідача зазначає, що витрати вказані позивачем є занадто завищеними, оскільки виходячи із предмету позову, справа не є складною та розглядається в порядку спрощеного провадження, є стала судова практика з розгляду даної категорії спорів, заявлений розмір витрат правничої допомоги є необґрунтованим та завищеним. Сума витрат на правничу правову допомогу у розмірі 3000 грн. є неспівмірною з ціною позову, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру та підлягає зменшенню. Тому просили позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, в сумі 14260 грн.-заборгованості по тілу кредиту, 282,08 грн.-заборгованість по відсотках, 1000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

13.11.2025 року від представника позивача надійшли письмові заперечення на відзив на позовну заяву, у яких просили задовольнити позовну заяву ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

У сьогоднішнє судове засідання представник позивача не з`явився, просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково у сумі 14260 грн., що становить тіло кредиту.

Представник відповідача обгрутувала часткове визнання позову з підстав, що викладені у позові.

Згідно з ч. 1 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.08.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9463, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу.

За ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

За правилами ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У кредитному договорі №9463 та Паспорті споживчого кредиту «Кредит готівкою, Стандарт зі страховкою для ЗКП», які підписані особистим підписом відповідача ОСОБА_1 , визначено, що сума кредиту становить 14260,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 02 серпня 2024 р.; щомісячна комісія за обслуговування Кредиту: з 02.08.2019 по 01.12.2020 - 4,5% від Суми Кредиту, з 02.12.2020 по 01.03.2022 - 3,5% від Суми Кредиту, а 02.03.2022 по 01.06.2023 - 2,5% від Суми Кредиту, з 02.06.2023 по 02.08.2024 -1,4% від Суми Кредиту; процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0.001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,0% річних.

15.12.2021 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (Фактор) був укладений договір факторингу №15/12/21, згідно з умовами якого відступлено право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

На виконання вимог п.7.1 договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, відповідно до якого Фактор здійснює фінансування Клієнта у спосіб визначений ч. 1 ст. 1084 Цивільного кодексу України шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор передає в розпорядження Клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 9500001,00 грн. без ПДВ (далі - Ціна Продажу) за плату. Плата Клієнта за домовленістю сторін є дисконтом, що становить різницю між Розміром Портфеля Заборгованості та Ціною Продажу, яка вважається здійсненою в момент (дату) підписання цього Договору, позивачем надано копію платіжної інструкції №3251 від 15.12.2021 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20959,08 грн., з яких:

- 14260,00 грн. заборгованість по тілу;

- 282,08 грн. заборгованість по відсотках;

- 6417,00 грн. заборгованість по комісії.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню у сумі, яка була передана позивачу за договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, а саме - 20959,08 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі.

Згідно пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.

Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем, акту №9463 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 15.08.2025 року, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги, додаткової угоди №9463 від 15.08.2025 року до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, ордеру серії АІ №1975507 про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10682/10.

Договором №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, підтверджено, що він укладений між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем про надання правничої допомоги, з визначенням у ньому розмірів оплати та порядку розрахунків.

Відповідно до акту №63 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 15.08.2025 року, загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг, які були сплачені позивачем адвокату, становить 3000,00 грн.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу в цій справі становлять 3000,00 грн., що підтверджується копіями договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем, акту №9463 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 15.08.2025 року, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги, додаткової угоди №9463 від 15.08.2025 року до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, ордеру серії АІ №1975507 про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10682/10, та які підлягають стягненню з відповідача, як судові витрати по цій цивільній справі.

Позивачем на виконання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України було надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення заборгованості були задоволені частково, на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5277,37 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, , НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) заборгованість за кредитним договором №9463 від 02.08.2019 року у розмірі 20959,08 грн., а також в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5277,37 грн., а всього 26236 (двадцять шість тисяч двісті тридцять шість) грн. 45 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.11.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова