РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Баланович М.В.

за участі представника відповідача Семенюк З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Чистота та порядок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Жито Сервіс Рівне 2», про визнання недійсним договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «УК «Чистота та порядок» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТзОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2», про визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025 укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «УК «Житло Сервіс Рівне».

В обґрунтування позову позивач послався на те, що ТзОВ «УК «Чистота і порядок» здійснює управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов типового договору №27 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 30.11.2018.

Договір було укладено на підставі рішення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке було прийняте на підставі протоколу зборів №1 від 01.11.2018.

26.12.2024 отримали заяву від ОСОБА_1 з вимогою предати всю технічну документацію по багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 для ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» з 01.03.2025 посилаючися на рішення співвласників багатоквартирного будинку та прикріпивши до заяви копію протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.10.2024.

Позивач зазначає, що рішення зборів фактично не приймалося співвласниками будинку, оскільки протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 24.10.2024 має бути документом який фіксує факт прийняття рішення, а вказаний протокол складений з порушенням ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки всупереч вимогам вказаних норм закону у протоколі зазначено результат голосування громадян, які не являються співвласниками будинку АДРЕСА_1 , та в протоколі було зазначено площі квартир співвласників, які не відповідають дійсності, тобто завищені, що вплинуло на результат голосування. Окрім того, зазначає, що відповідно до результатів голосування по питанню №3 протоколу не відповідають дійсності, тому по даному питанню рішення слід вважати не прийнятим, на зборах не було достатньої кількості співвласників, а деякі зазначені в протоколі перебували за кордоном, або ж померли. ОСОБА_2 не мав повноважень на складання протоколу зборів.

З огляду на наведене, та враховуючи результати голосування за виключенням голосів, які фактично не приймали участь у зборах та підписанні протоколу, відсутнє рішення про розірвання типового договору на управління багатоквартирним будинком з ТзОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок», а також підстава укладання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025 ОСОБА_3 з ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2».

Відповідно, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025 підписаний ОСОБА_1 від імені співвласників будинку, як приватною особою яка не уповноважена іншими співвласниками будинку на підписання вказаного договору, що є порушенням вимог ч.1, 3,5 ст.203 ЦК України і відповідно до приписів статті 215 ЦК України є підставою визнання недійсності правочину.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду був повідомлений належним чином. У заяві від 10.11.2025 позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи за відсутності представника, та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву чи заперечень у встановлений законом термін від відповідачів не надходило

Представник відповідача ТзОВ «УК «Житло Сервіс Рівне2» у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, надала суду письмові пояснення.

Свої заперечення мотивує тим, що 01.03.2025 між ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» та співвласниками будинку, укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За цим договором ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» є Управителем та виконавцем послуг з управління відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

На виконання умов договору, який оскаржується позивачем, власники квартир будинку вже сплачують на користь ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2», як управителя багатоквартирним будинком, відповідні платежі.

Слід зазначити , що станом на сьогодні вимоги закону позивачем (попереднім управителем) виконані не були, відповідна документація новому управителю (ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2») передана не була.

Відсутність вказаних документів, не передача позивачем (попереднім управителем) ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» (новому управителю) технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок перешкоджає належному виконанню обов`язку ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» щодо управління будинком, що, власне, і стало підставою для звернення ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» з відповідним позовом до Господарського суду Рівненської області

Предметом позову в цій справі є визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025, у зв`язку з тим, що збори співвласників багатоквартирного будинку не були легітимними та не відбулися у визначений законом спосіб.

Рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, яке оформлене протоколом від 24.10.2024 року приймалося співвласниками багатоквартирного будинку, а тому належними відповідачами у справі є саме співвласники багатоквартирного будинку, які приймали оспорюване рішення, та від імені яких діяла уповноважена особа при укладенні договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що співвласники багатоквартирного будинку за вищезазначеною адресою , до участі у цій справі як співвідповідачі не залучені, заяв чи клопотань про залучення останніх позивач не заявляв, відповідач вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія " Чистота та порядок" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Сервіс Рівне 2", про визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у цілому задоволенню не підлягають у зв`язку із неналежним складом учасників справи.

Ухвалою судді від 14.07.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника відповідача ТзОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.10.2024 року зборами співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 прийняті рішення, оформлені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.10.2024, в тому числі стосовно розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного з управителем ТОВ «УК «Чистота і порядок» та укладення договору на управління будинком з новим управителем - ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2».

01.03.2025 між ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» та співвласниками будинку, укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За цим договором ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне 2» є Управителем та виконавцем послуг з управління відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон).

Статтею 4 Закону визначено, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Частиною 1 ст.6 Закону передбачено, що співвласники мають право, зокрема, брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ч.1, 2 ст.10 Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, зокрема, визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком.

Згідно з ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Саме такі висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Саме такі висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №761/23904/19, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025, позивач посилається, зокрема на порушення порядку проведення та оформлення результатів загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Предметом позову в цій справі є визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025, у зв`язку з тим, що збори співвласників багатоквартирного будинку не були легітимними та не відбулися у визначений законом спосіб.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, яке оформлене протоколом від 24.10.2024 приймалося співвласниками багатоквартирного будинку, а тому належними відповідачами у справі є саме співвласники багатоквартирного будинку, які приймали оспорюване рішення, та від імені яких діяла уповноважена особа при укладенні договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до участі у цій справі як співвідповідачі не залучені, заяв чи клопотань про залучення останніх позивач не заявляв, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія " Чистота та порядок" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло Сервіс Рівне 2", про визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у цілому задоволенню не підлягають у зв`язку із неналежним складом учасників справи.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 89, 141, 263-265, 280-281, 288-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Чистота та порядок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Жито Сервіс Рівне 2», про визнання недійсним договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.03.2025 - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Чистота та порядок», 33005, м.Рівне, вул.Боярка, 40а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло Сервіс Рівне 2», 33028, м.Рівне, вул.Відінська 40а, .

Повний текст судового рішення складено 04.12.2025.

Суддя І.О.Гордійчук