н/п 2-з/490/131/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представниці Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 року представниця Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" - Дудка В.Б., звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Заявниця просить суд витребувати у приватного нотаріуса Захаренко Ірини Валентинівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувати у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування вимог, в заяві зазначено, що ОСОБА_1 (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» (далі - Заявник/Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву б/н від 26.02.2014.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Позичальник помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. На момент смерті Позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищезазначеним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 48880.00 грн.

19.05.2023 Банк звернувся з претензією кредитора до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, яка у листі від 03.06.2023 повідомила Банку про перенаправлення претензії за належністю до приватного нотаріуса Захаренко Ірини Валентинівни.

06.09.2023, 07.06.2024, 29.11.2024, 17.03.2025 Банк звернувся з претензіями кредитора до приватного нотаріуса Захаренко Ірини Валентинівни, відповіді на які не отримав. Законодавством визначено, що спадкоємці зобов`язані: 1) повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (ч. 1 ст. 1821 ЦК України); 2) задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ч. 1 ст. 1282 ЦК України). Банк зазначає, що спадкоємці не зверталися до нього

Без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого Банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Матеріали спадкової справа та інформація про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, можуть ідентифікувати спадкоємців померлого та визначити перелік спадкового майна, за рахунок якого кредитор має право задовольнити свої вимоги.

При цьому, наявність матеріалів спадкової справи у відповідної особи випливає з листа державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» розпорядником інформаційно-комунікаційної системи органу реєстрації та реєстру територіальної громади є орган реєстрації, який забезпечує їх функціонування та призначає адміністратора. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації - це виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи.

Банк не має права на отримання вищезазначених доказів самостійно, оскільки він як фінансова установа відсутній у переліку юридичних осіб, які мають право отримувати інформацію, яка становить нотаріальну таємницю, та не уповноважений на отримання інформації про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

02.12.2025 року матеріали справи було передано на розгляд судді.

Ухвалою судді від 02.12.2025 року заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви було прийнято дорозгляду та призначено судове засідання з розгляду заяви.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, проте з урахуванням положень частини третьої статті 118 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з положень частин першої та четвертої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно із вимог п.п. 4,5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України) та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

У Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у Постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів, забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін, наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Так, в обгрунтування необхідності забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявником в заяві зазначено про те, що без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого, Банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Матеріали спадкової справа та інформація про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, можуть ідентифікувати спадкоємців померлого та визначити перелік спадкового майна, за рахунок якого кредитор має право задовольнити свої вимоги. При цьому, Банк не має права на отримання вищезазначених доказів самостійно, оскільки він як фінансова установа відсутній у переліку юридичних осіб, які мають право отримувати інформацію, яка становить нотаріальну таємницю, та не уповноважений на отримання інформації про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №72701275 від 03.06.2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена 26.10.2022 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Іриною Валентинівною за №36/2022.

Отже, докази про витребування яких заявлено, необхідні заявнику для підготовки позовної заяви до суду та визначення суб`єктного складу учасників справи та знаходяться у осіб зазначених в заяві.

Таким чином, з урахуванням положень частини четвертої статті 84 ЦПК України, надавши оцінку заяві про забезпечення доказів, з урахуванням викладених у ній обставин, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення заяви та витребування у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Ірини Валентинівни належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребування у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_2 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 84, 116, 117, 118, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представниці Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" - Дудки В.Б., про забезпечення доказів до подання позовної заяви, задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Ірини Валентинівни ( АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (номер у нотаріуса: 36/2022, дата та час реєстрації: 26.10.2022, 15:08).

Витребувати у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, ) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_2 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 05.12.2028 року.

Стягувач за даною ухвалою: Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ).

Боржники за даною ухвалою:

приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Ірина Валентинівна ( АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 )

Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, ).

Роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Згідно з ч. 5 ст. 117 ЦПК України, заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін