№ 207/4925/25
№ 2/207/1976/25
18 вересня 2025 року м. Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського в складі:
головуючого судді Юрченко І.М.,
при секретарі Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,
Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат - ОСОБА_2 , про що Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено відповідний актовий запис №1303. В передбачений законом шестимісячний термін позивачка звернулась до Другої кам`янської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом. Однак, позивачка отримала в державного нотаріуса інформаційну довідку № 424276198 від 26.04.2025 року, з якої вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень міститься актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить спадкодавцю ОСОБА_2 . Оскільки на нерухоме майно спадкодавця накладений арешт, після спливу шестимісячного терміну державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Так, щодо обтяження №35685829 позивачка зазначає наступне. Згідно інформаційної довідки № 424276198 від 26.04.2025 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень міститься актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження, номер запису про обтяження: 35685829, дата та час державної реєстрації: 26.02.2020 року 18:00:27, у вигляді арешту нерухомого майна. Підставою внесення запису є постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 59888238, видавник: державний виконавець Південного ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Матяш А.С. Однак, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, боржником у виконавчому провадженні №59888238, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на майно ОСОБА_2 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, арешт на майно ОСОБА_2 помилково накладався для забезпечення виконавчого провадження, в якому боржником є не власник майна, а зовсім інша особа. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не є боржником у ВП №59888238, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плетенко К.Ю., звернулась до Південного ВДВС у місті Кам`янське із заявою про зняття арешту з нерухомого майна. У відповідь на вказану заяву начальником відділу ДВС повідомлено, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження у виконавчому провадженні за №АСВП 59888238 18.03.2020 державним виконавцем в порядку п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Позивачка має намір оформити спадщину після померлого брата ОСОБА_2 . Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує її законні права як спадкоємця, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивачки адвокат Плетенко К.Ю. надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Судові витрати просили залишити за позивачем.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися. Заяву про слухання справи за їх відсутністю не надали. Про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п.1.ч.7, ч. 10 ст. 128, ч.ч. 1, 2 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за місцем знаходження.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі не надали ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 35685829 вбачається, що 26.02.2020 на все майно ОСОБА_2 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, на підставі постанови 59888238 державного виконавця Південного ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Матяш А.С.; реєстраційний номер обтяження: 32529950 вбачається, що 24.07.2019 на все майно ОСОБА_2 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, на підставі постанови 59632186 державного виконавця Південного ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тарасенко А.І. (арк.с.13).
В судовому засіданні також встановлено, що боржником у виконавчому провадженні №59888238, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на майно ОСОБА_2 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з витягу Автоматизованої системи виконавчого провадження (арк.с.18). Також встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено відповідний актовий запис №1303 (арк.с.11).
Згідно постанови державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області О.С. Астахової від 25.07.2025 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з накладеним арештом на спадкове майно (арк.с.20).
Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як спадкоємця.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що арешт на майно ОСОБА_2 накладався для забезпечення виконавчого провадження №59888238, в якому боржником є не власник майна, а зовсім інша особа, а також для забезпечення виконавчого провадження №59632186, в якому 27.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на даний час вказані виконавчі провадження, на підставі яких накладено арешт, на виконанні у відділі ДВС не перебувають.
Таким чином, за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме позбавлена можливості оформити спадкові права.
Судом встановлено, що наявністю арешту та заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна порушуються права позивача на реалізацію свого права власності, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме: ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» - шляхом зняття арешту з майна.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.
Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Встановлено, що позивач зверталася із заявою про зняття арешту на належне їй нерухоме майно, однак виконавчою службою відмовлено у знятті такого обтяження.
Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом встановлено, що на даний час не існує відкритого виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт, відсутність зазначених відомостей, беручи до уваги, що позивач звертався із заявою про зняття цього арешту, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно, яке позивачка має право успадкувати та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право ОСОБА_1 на мирне володіння нерухомим майном.
Відтак, існування на даний час обтяження у виді накладення арешту на нерухоме майно порушує права власності позивача щодо розпорядження своєю власністю.
Суд також звертає увагу, що позивачка позбавлена іншого способу захисту своїх прав, аніж скасування арешту із належного їй майна.
У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
Оскільки арешт на майно ОСОБА_2 накладався для забезпечення виконавчого провадження №59888238, в якому боржником є не власник майна, а зовсім інша особа, а також для забезпечення виконавчого провадження №59632186, в якому 27.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на даний час вказані виконавчі провадження, на підставі яких накладено арешт, на виконанні у відділі ДВС не перебувають, аналізуючи докази по справі, беручи до уваги, що на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на повноцінне володіння своїм майном. внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263, 264, 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, задовольнити у повному обсязі.
Скасувати арешт з усього нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Південного ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Матяш А.С. від 26.02.2020 року, серія та номер: 59888238, яке належить на праві приватної власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером обтяження: 35685829, дата та час державної реєстрації: 26.02.2020 року 18:00:27.
Скасувати арешт з усього нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Південного ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тарасенко А.І. від 24.07.2019 року, серія та номер: 59632186, яке належить на праві приватної власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером обтяження: 32529950, дата та час державної реєстрації: 24.07.2019 року 14:21:11.
Судові витрати по справі - залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Південним районний суд міста Кам`янського за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.М. Юрченко