1Справа № 335/9129/25 2/335/3796/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Печерей О.С., розглянувши у залі суду у м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 14 851,20 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 274712829. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу№ 28/1118-01на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржників ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в тому числі борг відповідача. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №27/0225-01 згідно якого право вимоги за кредитними зобов`язаннями перейшло до позивача. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 14 851,20 грн. Відповідач добровільно борг не сплачує, що стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого, відповідач зазначає, що позов не визнає. У відзиві на позов відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують правонаступництво за договорами факторингу від первісного кредитора до позивача, а саме чинний договір факторингу, відсутність документів, що підтверджують передачу боргу від первісного кредитора до позивача, а саме: акт прийому-передачі боргу, відсутність документів, які підтверджують повноваження первісного кредитора та інших кредиторів займатися фінансовою діяльністю, не надано жодних ліцензій первісного кредитора чи витягів з реєстру фінансових компаній первісного кредитора, відповідача не повідомили належним чином про зміну кредитора, тощо.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір, у відповідності до вимог Цивільного кодексу України, Закону України "Про електронну комерцію", Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач кредит отримав, проте ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» борг не повернув, що стало підставою для укладання товариством із ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу та переходом права вимоги від ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». При цьому представник позивача посилається на те, що перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджується належними та допустимими доказами, крім того позивачем доведено факт отримання відповідачем такого кредиту, а тому у товариства є право вимоги до відповідача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2022 року був укладений договір кредитної лінії №274712829 в електронній формі між первинним кредитором ТОВ «Манівео-швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 із встановленням кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн. (п. 2.1 Договору).

Згідно з п.п. 2.2, 2.3, 2.4 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 14 000,00 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 16.03.2022 року. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором.

31 грудня 2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) була укладена додаткова угода № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

27 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого клієнт ТОВ «Таліон плюс» відступив, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників первісного кредитора, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

При цьому в п.1.2 зазначеного Договору зазначено «Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між Первісним кредитором, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Боржником, право грошової вимоги за яким отримав Клієнт на підставі відповідних договорів факторингу, укладених між Клієнтом та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що кредитний договір між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений 14 лютого 2022 року, а первинний договір факторингу 28 листопада 2018 року, тобто договір кредиту укладено пізніше ніж договір факторингу.

Також судом встановлено, що в договорі факторингу укладеного між позивачем та ТОВ «Таліон плюс» також зазначено, що право грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» отримало саме на підставі договору факторингу укладеного між первинним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» від 28 листопада 2018 року.

Позивачем до суду копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та додатки до нього, як і Реєстри прав вимоги до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Як зазначено вище позивачем не надано до суду первинного договору факторингу укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», і, крім того відповідно до дати договору зазначеного позивачем укладений він до укладання договору кредитування із ОСОБА_1 .

Право грошової вимоги у позивача може виникнути лише за наявності документів, які підтверджують перехід такого права до ТОВ «Таліон Плюс», а таке право може бути підтверджено лише відповідним договором укладеним в письмовій формі.

Також, судом не приймається до уваги посилання позивача на розрахунки заборгованості оформлені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», і підписані електронними підписами, оскільки такі розрахунки не підтверджуються іншими первинними документами.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням всього вищевикладеного ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами перехід права грошової вимоги за кредитним договором від 14 лютого 2022 року №274712829 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», що в свою чергу свідчить про відсутність такого права вимоги у позивача.

За таких даних, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 141, 258-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з дня вручення копії рішення.

Рішення суду складено та підписано 28.11.2025 року.

Суддя І.В. Новасардова