СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5551/21

пр. № 2/759/10964/25

12 листопада 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Косінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у березні 2021 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14137 доларів США 07 центів, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.04.2008 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 останньому було надано кредит у розмірі 80000 дол. США 00 цен., після чого 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, в тому числі за договорами, укладеними з позичальником, при цьому зазначені обставини встановлені у рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2016 у справі №759/8821/14-ц на підставі якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнено суму заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 156935 дол. США 23 цен., в подальшому між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» укладено договір №260/К від 17.06.2020 про відступлення права вимоги на підставі якого до позивача перейшли всі права та обов`язки кредитора за вказаним кредитним договором, оскільки станом на момент звернення до суду відповідач заборгованість не погасив, на підставі чого у нього виникло прострочене грошове зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитним договором, а тому відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 14137 дол. США 07 цен. за період з 17.03.2018 по 17.03.2021.

11.09.2025 від представника відповідача до суду були надіслані письмові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки позивачем не був виконаний обов?язок, передбачений Договором №2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020, а саме відсутні докази того, що позивач повідомляв відповідача, що саме позивач виступає новим кредитором по кредитним зобов?язанням відповідача. Також, не доведено того факту, що позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості та того факту, що відповідач відмовився від виконання цієї вимоги. Більш того, прострочена заборгованість за кредитним договором станом на 16.04.2014 становила - 44981, 89 доларів США, замість - 156935, 23 доларів США, як зазначено у позові. Крім того, враховуючи те, що з Банком укладався кредитний договір у валюті: долар США та враховуючи те, що ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» не має ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями, відповідно не міг відбуватися перехід права вимоги за кредитним зобов?язанням, що визначено у валюті: долар США, та більш того ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» не має права вимогати про стягнення 3 % річних в іноземній валюті (долар США). Також, позивач звернувся до виконавчої служби 10.02.2022 - дата відкриття виконавчого провадження, вже після того, як 05.10.2021 задовольнив своє право вимоги, відповідно до Договору №2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020, шляхом позасудового врегулювання спору на підставі ст. 37 ЗУ «Про Іпотек». Відповідно до вищезазначеного, ОСОБА_1 вважає, що у суду є усі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» (а.с. 196-200, т. 1).

12.09.2025 представником позивача до суду були надіслані письмові пояснення, в яких просить задовольнити позовні вимоги, зазначає, що товариством було направлено відповідачу повідомлення про заміну кредитора у зобов?язанні за вих. №24/06/20-77 від 24.06.2020. Зазначене повідомлення направлялося відповідачу цінним листом на адресу: АДРЕСА_1 . Позивач вчинив усі необхідні від нього дії для повідомлення відповідача про погашення заборгованості, боржнику було направлено: цінний лист з вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору від 24.06.2020 року №24/06/20-78, які направлялись ОСОБА_1 ; цінний лист з повторною вимогою від 13.08.2020 №13/08/20-09, які повторно направлялись ОСОБА_1 . Позивачем було належним чином направлено повідомлення про заміну кредитора та відповідні вимоги, чим виконано обов?язок, передбачений законом. Натомість відповідач зі свого боку жодних дій щодо виконання зобов?язань не здійснив. Посилання відповідача на те, що: «05.10.2021, ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» задовільнила своє право вимоги, відповідно до Договору №2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020, шляхом позасудового врегулювання спору на підставі ст. 37 ЗУ «Про Іпотеку» є необгрунтованими, оскільки після позасудового врегулювання припиняються лише вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов?язання, але не додаткових (компенсаційних) вимог, що виникають у зв?язку з простроченням його виконання та мають на меті компенсаційний характер. Враховуючи, що позов було подано 18.03.2021 року, розрахунок заявлених до стягнення сум здійснено за період з 17.03.2018 року по 17.03.2021 року, тобто виключно в межах трирічного строку, визначеного законом (а.с. 211-215, т. 1).

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.03.2021 справу розподіллено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с 21, т. 1).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 позовні вимоги задоволено (а.с. 35-36, т. 1).

Ухвалою суду від 03.10.2025 заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 задоволено, скасовано заочне рішення суду від 20.04.2021, призначено загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 241-243, т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 9, т. 2).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, 06.11.2025 подав клопотання про оголошення перерви, у зв`язку із залученням його до іншої справи (а.с. 1-2, т. 2).

Однак, суд враховуючи, що відповідач та його представник були своєчасно повідомлені про розгляд справи, мали вдосталь часу для забезпечення їх участі у судовому засіданні Святошинського районного суду м. Києва у разі такої потреби, а також ту обставину, що вони реалізували своє право на участь у вирішенні справи шляхом подання позовної заяви з викладеними доводами.

Суд, керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2016 у рамках справи №759/8821/14-ц з відповідача було стягнено суму заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту від 30.04.2008 №0 у розмірі 4212141 грн 57 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки від 30.04.2008 №84667 вартістю 3283554 грн 61 коп. шляхом передачі квартири у власність ПАТ «Дельта Банк», та стягнено судовий збір у розмірі 1287 грн з кожного. Рішення набрало законної сили 28.03.2016 (а.с. 15, 16, т. 1).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

17.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» укладено договір про відступлення права вимоги №2260/К посвідченого ПН КМНО Чернелюх Л.В., зареєстрованого в реєстрі №686 згідно якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників ат/або застоводавців та/або поручителів зазначених у додатку №1 (а.с. 7, 8, т. 1).

Пунктом 4 договору передбачено, що права вимоги, що відступаються за цим договором, є складовою частиною пулу активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону) результати якого оформлені протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-14-000021-b від 04.06.2020 переможцем яких визнано ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» .

Згідно додатку №1 до Договору ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» по кредитному договорі №0 від 30.04.2008 та іпотечному договорі щодо боржника ОСОБА_1 (а.с. 10-12, т. 1).

Як вбачається із результатів розрахунку основна сума заборгованості у ОСОБА_1 за період з 17.03.2018 по 17.03.2021 складає 156935 доларів США 23 центи, а сума за стягнення 3% річних становить 14137 доларів США 07 центів (а.с. 6, т. 1).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦП України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

V. Розподіл судових витрат

згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з відповідача на користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5873 грн 43 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону ст.ст. 11, 16, 512, 514, 525, 526, 629, 1054, 1077 ЦК України; ст.ст. 3, 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» () заборгованість у розмірі 14137 (чотирнадцять тисяч сто тридцять сім) доларів США 07 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» () судовий збір по справі у розмірі 5873 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн 48 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 21.11.2025