Cправа № 563/1902/25
03.12.2025 року Корецький районний суд
у складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.
секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 25.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 1159154 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 1 800,00 грн. на строк позики - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
26.10.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги, в тому числі, й до відповідачки за договором позики № 1159154.
03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, в тому числі й до відповідачки за договором позики № 1159154 в сумі 5 071,87 грн., з яких: 1 799,90 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 3 271,97 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З огляду на те, що відповідачка не виконала належним чином своїх зобов`язань щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами перед жодним з кредиторів, тому звертаються до суду з відповідним позовом, з метою відновлення порушених прав позивача.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законодавством порядку. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило, як і будь яких інших заяв чи клопотань.
Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає за можливе розглянути справу, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення виходячи з такого.
Судом встановлено, що 25.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1159154 (а.п. 18), за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Згідно з п. 2 Договору позики, сума позики становить 1 800,00 грн., строк позики (договору) - 30 днів, процентна ставка (базова) - 1,99 % в день (фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «2BQoO0pSb6», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2) у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень ЗУ "Про електронну комерцію".
Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору.
ОСОБА_1 , з якою укладено Договір № 1159154, ідентифікована ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. Одноразовий ідентифікатор "2BQoO0pSb6" був відправлениий позичальнику 25.04.2021 року о 21:41:00 год. на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить довідка про ідентифікацію.
В матеріалах справи містяться також Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що були затверджені Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Протокол № 11/02/2021 від 11 лютого 2021 року, тобто діяли на момент укладення договору позики з відповідачкою, що крім іншого, містять в собі положення щодо порядку подовження строку користування позикою (пролонгація).
Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1 800,00 грн. на картковий рахунок: НОМЕР_1 підтверджується платіжною інструкцією № d078731e-3eaf-49fb-af5f-d4061eaa932c від 25.04.2021 року (а.п. 12).
Згідно з листом № 26/09/25-9733 від 26.09.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції № d078731e-3eaf-49fb-af5f d4061eaa932c перераховано кошти на виконання умов Договору позики № 1159154 (а.п. 19).
З інформації, що була надана 12.11.2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що на ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Додатково направлено виписку у додатку по рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за період з 25.04.2021 по 28.04.2021 року, з якої вбачається зарахування 25.04.2021 року переказу на картку в сумі 1 800,00 грн.
26 жовтня 2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі й до відповідачки за договором позики № 1159154 на загальну суму 5 071,87 грн., з яких: 1 799,90 грн. - сума заборгованості за тілом та 3271,97 грн. - сума заборгованості по процентам за користування, про що свідчить Реєстр прав вимог № 2 (а.п. 37-38).
03 квітня 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі й до відповідачки за договором позики № 1159154 від 25.04.2021 року в загальному розмірі 5 071,87 грн., відповідно до Реєстру боржників від 03.04.2023 року (а.п. 46-47).
За Розрахунком позивача, заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики № 1159154 від 25.04.2021 року за період з 25.04.2021 по 15.10.2025 року становить 5 066,66 грн., з яких: заборгованість за тілом позики - 1 800 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 3 266,66 грн. (а.п. 6-9).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Всупереч умовам договору позики, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки первісного чи попереднього кредиторів, ні на рахунки позивача, доказів протилежного стороною відповідача суду не надано.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінпром Маркет» за договором позики № 1159154 від 25.04.2021 року в загальному розмірі 5 066,66 грн.
Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги є обгрунтованими та не спростовані стороною відповідача, а тому підлягають до задоволення.
На підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем додано: Договір про надання правничої допомоги № 25-08/25 від 25.08.2025 року; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (Додаток № 1 до Договору); Витяг з Акту № 2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 01.10.2025р. (Додаток № 2), з якого вбачається, що позивач отримав послуги з правничої допомоги у даній справі в загальній сумі 4 500,00 грн.; Платіжну інструкція кредитового переказу коштів (а.п. 48-54).
Судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою та поніс витрати на правничу допомогу. При цьому суд вказує на відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, ціну позову та витрачений адвокатом час.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також, враховуючи виконання роботи адвокатом, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості по відношенню до обох сторін.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задоволити.
Відповідачем може бути подана до Корецького районного суду Рівненської області заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33;

відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя