№ 207/5974/25
№ 2/207/2223/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Тютюник Ю.Д.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було здійснено виплату страхового вішкодування у розмірі 19795,81 грн. особі, постраждалій від ДТП, скоєного з вини відповідача, під час керування ним автомобілем, забезпеченим на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226544495. Враховуючи залишення відповідачем місця ДТП, позивач, на підставі п. «в» ч.1 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить в порядку регресу стягнути виплачену суму страхового відшкодування з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, повністю підтримавши позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснивши, що дійсно зачепила автомобіль HYUNDAI Santafe. З місця ДТП поїхала не з метою уникнення відповідальності, а тому, що везла дитину в школу на свято і вона була відповідальною за його організаційні питання. Про ДТП вона відразу повідомила чоловіка та він виїхав на місце, щоб дочекатися власника автомобіля Хенде та вирішити питання про відшкодування на місці. Однак, власник Хенде відразу викликав поліцію, якою були оформлені матеріали по ДТП. Страхова компанія також не надала можливості владнати це питання в позасудовому порядку. Зазначила, що готова відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі, однак, просить розстрочити виконання рішення частинами на максимально можливий строк, оскільки вона не працює, на має грудну дитину, а чоловік проходить службу ЗСУ і наразі отримує мінімальне грошове утримання. Сплата усієї суми одразу ще більше обтяжить її становище.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

17.01.2025р. між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта», у відповідності Закону України « було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №226544495, з метою передачі страхувальником страховику за плату ризику, пов`язаного з автомобілем Chevrolet Aveo НОМЕР_1 , а саме відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільна відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ.

Постановою Заводського районного суду від 30 червня 2025 року по справі № 208/7859/25 встановлено, що 30 травня 2025 року о 10.10 годині в м. Кам`янське по вул. Широка 1 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHEVROLE Aveo AE1824MI , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль HYUNDAI Santafe з номерним знаком НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Також, судом встановлено, що 30 травня 2025 року о 10.10 годині в м. Кам`янське по вул. Широка 1 , ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHEVROLE Aveo AE1824MI , здійснила наїзд на припаркований автомобіль, та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна, чим порушила вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

05.06.2025 року до позивача - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся власник пошкодженого авто HYUNDAI Santafe ОСОБА_3 .

Відповідно до ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ОЦВ-СП-25-04-17035/1 пошкодженому ТЗ встановлено розмір матеріального збитку 19795,81 грн.

Сума відшкодування виплачена власнику, що підтверджується страховим актом і відповідачем не оспорювалося.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Стаття 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Так, зокрема, відповідно до п.п. «в» ч.1 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

Приписами ч.2ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.1ст. 1166 ЦК Українишкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове, відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП.

Однак, будь-яких дій щодо повернення коштів відповідач не вчинив. Доказів зворотнього суду не надано.

Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, дійшов висновку про те, що позивач виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини відповідача, а тому до позивача, як до страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у вигляді виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19795,81 грн. 00 коп.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп.

Крім того, відповідач просить розстрочити виконання рішення шляхом сплати кожного місяця рівної частини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні положення має ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Так, дійсно, згідно з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

Згідно з положеннями ч. ч. 5, 7 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача про розстрочку виконання даного судового рішення на 12 місяців, рівними частинами.

Керуючись ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1191ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» 19795,81 грн. виплаченого страхового відшкодування шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Розстрочити виконання рішення Південного районного суду м.Кам`янського від 25.11.2025р. по справі №207/5974/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» 19795,81 грн. та 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору, на 12 (дванадцять) місяців, зі сплатою щомісячно платежів у розмірі 1851,52 грн.

Сторони по справі:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», м.Київ, вул.Здолбунівська, 7-Б, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя Притуляк С.А.