Справа № 624/1172/24
Провадження № 2/645/1087/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Феленко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Товстої Є.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Каніщевої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Берестинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , яким просить визнати недійсним, фіктивним шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №35 від 27.06.2017.

В обґрунтування позову вказує, що 27.06.2017 між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 35. Стверджує, що даний шлюб є фіктивним, оскільки його укладено без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя. Вони з відповідачем не вели спільного господарства, і жодних намірів, які б свідчили про бажання створити сім`ю не мали. Шлюб укладався на прохання відповідача з метою отримання реєстрації в Україні.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала з наведених у ньому підстав, просила його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовну заяву.

Представник третьої особи Берестинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинсьому районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

У встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач та її представник, та ухвалити заочне рішення.

Свідок ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, в судовому засіданні підтвердила доводи, зазначені в заяві, та пояснила, що її донька в 2011 році уклала шлюб з ОСОБА_4 , від вказаного шлюбу має доньку. Весь час її донька проживала з ОСОБА_4 . Був період, коли вони посварилися та розлучилися, після чого деякий час не жили разом. Проте згодом вони примирилися та почали знову проживати разом. Саме ОСОБА_4 попросив її доньку укласти фіктивний шлюб з ОСОБА_5 , на що вона погодилась. Свідок ніколи не бачила ОСОБА_6 , він не проживав з її донькою однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_7 , яка є донькою позивача, в судовому засіданні також підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Крім того пояснила, що в 2017 році вона закінчила школу та вступила на навчання. Друг її батька - ОСОБА_4 , запропонував матері укласти шлюб з ОСОБА_2 за винагороду, на що матір погодилась, оскільки сім`ї потрібні були додаткові кошти у зв`язку з навчанням ОСОБА_7 . Через якийсь час мати хотіла розлучитися, однак друг ОСОБА_8 сказав їй, що їх вже розлучили. Це був фіктивний шлюб, оскільки мати (позивач) все життя проживала з батьком, ОСОБА_4 , однією сім`єю.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив таке.

Відповідно до відомостей витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 10.12.2024, та свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.06.2017 уклали шлюб, зареєстрований Кегичівстким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.8, 38).

Згідно з довідкою Кегичівської селищної ради Харківської області №10-10/06/01 від 02.01.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно реєстру територіальної громади на території Кегичівської селищної ради не зареєстрований (а.с.20).

З інформації ГУ ДМС України в Харківській області станом на 06.01.2025 за відомчою інформаційною системою ДМС місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.09.2020 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 за посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 ,оформленою 17.07.2020, дійсна до 16.07.2030, орган видачі 6301. Вказане місце реєстрації підтверджується також довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.01.2025. (а.с.21, 32).

За відомостями будинкової книги за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою. При цьому відомостей про відповідача ОСОБА_2 будинкова книга не містить (а.с.89-93).

Зі слів позивача, остання весь час проживала на території с.Кегичівка Кегичівського району Харківської області.

Відповідно до довідки №1352 від 26.06.2018, виданої Кегичівською селищною радою, та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_1 до складу сім`ї позивача та проживаючих осіб за вищевказаною адресою, ОСОБА_2 не входить (а.с.94-95).

З 27.03.2025 позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №10-10/1197/04 від 14.07.2025 (а.с.88).

Відповідно до ст.42 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 1 ст.14 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Відповідно до ст.36 Сімейного кодексу України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

За змістом ст.37 Сімейного кодексу України, шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.22,24-26 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Як роз`яснено в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України).

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Судом не встановлено факту спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності взаємних прав та обов`язків позивачки та відповідача. Суд вважає, що у сторін не було наміру на створення сім`ї. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту ведення сторонами спільного господарства. Не встановлено факту спільно набутого ними майна. Відсутні факти спільного відпочинку, відвідування родичів, знайомих.

У постановах від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 12.04.2023 у справі №130/3505/21 Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню так, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , не маючи наміру створити сім`ю, набути права та обов`язки подружжя.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати недійсним з підстав його фіктивності, шлюб, укладений 27 червня 2017 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис №35.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

представник позивача адвокат Каніщева Віта Сергіївна, діє на підставі ордеру ВІ №1268481, адреса для листування 64003 вул. Калинова, б. 1/1, смт Кегичівка Красноградського району Харківської області.

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

третя особа Берестинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса 63304, Харківська область, Берестинський район, м. Берестин, вул. Історична, б. 94, .

Головуючий суддя: