ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ .

03 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 500/4447/19

провадження № 61-2113св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»,

третя особа -Первинна профспілкова організація Ізмаїльського порту,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Капінус Андрій Анатолійович, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2023 року у складі судді Бурнусуса О. О. та постанову Одеського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дришлюка А. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі -

ДП «АМПУ») в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Первинна профспілкова організація Ізмаїльського порту, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що вона перебувала у трудових відносинах з ДП «АМПУ», а 15 травня 2019 року її було звільнено з посади контролера на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, за скороченням штату, відповідно до наказу підприємства від 15 травня 2019 року № 85-ос про припинення трудового договору. Підставою звільнення зазначений наказ від 05 лютого 2019 року № 17/14 «Про скорочення чисельності та штату служби морської безпеки».

Вказувала, що вона є членом Професійної спілки робітників морського транспорту України (ПРМТУ) та перебуває на обліку у первинній профспілковій організації Ізмаїльського порту. Між адміністрацією Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту, який представляє трудові та соціально-економічні інтереси найманих працівників, на 2013-2015 роки укладений колективний договір, що діє і наразі, та поширює свою дію на всіх працівників філії та відповідно до положень вказаного колективного договору, підприємство взяло на себе зобов`язання у частині забезпечення зайнятості найманих працівників. Листом від 11 квітня 2019 року № 466/14-01-08/вих./14 за підписом начальника Адміністрації Ізмаїльського морського порту Лапоног С. І. «Подання про дачу згоди на звільнення» контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки, всього 41 людина. Адміністрація ІФ ДП «АМПУ», керуючись статтею 43 КЗпП України, просила надати згоду на їхнє звільнення 15 травня 2019 року, на підставі наведеної вище підстави. Вказаний лист свідчить, що відповідач порушив вимоги закону та Колективного договору, оскільки повідомлення не є своєчасним, не містить інформації щодо об`єктивних причин звільнення працівників, строки проведення звільнення, а також заходи, які спрямовані на працевлаштування працівників. Вважала, що не існувало об`єктивних причин, через які були неминучі звільнення найманих працівників загону охорони. Відповідач не врахував особливості правового регулювання діяльності морських портів та функціонування служби охорони на режимних об`єктах. Законом передбачається обов`язкове створення та забезпечення функціонування ДП «АМПУ» загонів охорони морського порту та відповідне питання знаходиться поза межами розсуду роботодавця.

Крім того, з підприємством було укладено договір про надання послуг з охорони від 25 січня 2019 року з ТОВ «Охоронна компанія «Альфа Безпека». Ціна договору становила 18 263 393,28 грн. Зазначений договір набрав чинності з 01 січня 2019 року, тобто за 5 місяців до звільнення ОСОБА_1 , із займаної посади, до початку процедури попередніх консультацій та отримання або неотримання згоди профспілки на скорочення. Зазначений факт свідчить про упереджене ставлення відповідача до процедури скорочення, та заплановане порушення законодавства. Крім того, за умовами цього договору, відповідач сплачував кошти протягом майже шести місяців за роботи, які фактично виконувала, зокрема, вона.

Зазначала, що роботодавець не звертався із поданням до профспілки, членом якої вона є, тому остання не надавала згоди на звільнення згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Вимога про отримання попередньої письмової згоди профспілки є важливою гарантією забезпечення трудових прав працівника, оскільки роботодавець зобов`язаний до звільнення звернутись до профспілки із обґрунтованим письмовим поданням, яке розглядається профспілкою у присутності працівника. Свідоме невиконання вимог статті 43 КЗпП є істотним порушенням її прав.

Законодавство України, що регулює трудові відносини, створює всі необхідні умови для залишення працівника на роботі, навіть у випадках скорочення штату або зміни умов праці, тощо. Відповідачем було порушено її переважне право на залишення на роботі.

Просила врахувати, що у наказі виконувача обов`язків (далі - в. о.) начальника адміністрації Ізмаїльського морського порту Лапонога С. І. від 05 лютого 2019 року № 17/14 «Про скорочення чисельності та штату служби морської безпеки» та наказі від 27 березня 2019 року № 38/14 про внесення змін до попереднього наказу вказана така підстава для скорочення працівників: «Укладення договору від 25 січня 2019 року № 4-В-ГЗФ-ід між Ізмаїльською філією ДП «АМПУ» та ТОВ «Охорона компанія «Альфа безпека» про надання послуг з підтримання режиму перебування і переміщення в морському порту». Вважала, що цей факт доводить, що скорочення штату працівників відбувалося штучно, процедура скорочення не була дотримана, що у подальшому призвело до порушення прав звільнених працівників, у тому числі її.

Ураховуючи наведене, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 просила суд: - поновити її на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії ДП «Адміністрації морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту);

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії ДП «Адміністрації морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 385 069, 56 грн;

- стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії ДП «Адміністрації морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн;

- допустити негайне виконання рішення у частині її поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у розмірі 12 464,43 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 29 січня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що звільнення ОСОБА_1 було проведено ДП «АМПУ» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» відповідно до положень КЗпП України, порушень при її звільненні не встановлено.

Відповідач виконав свій обов'язок стосовно працевлаштування позивача, запропонувавши їй всі вакантні посади, не тільки у ДП «АМПУ», а і у ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека», проте ОСОБА_1 не висловила свою волю на заміщення хоча б однієї з великого переліку вакантних посад, а також не виявила бажання отримати професійно-технічну освіту за допомогою служби зайнятості.

З огляду на зазначене, суди дійшли висновку, що позивач не має бажання ані працевлаштовуватися на запропоновані йому відповідачем посади, які відповідають його професії/спеціальності, ані отримувати професійно-технічну освіту, з метою працевлаштування в інших підприємствах, організаціях, установах.

Відмова профспілкового комітету на звільнення позивача була необґрунтованою, а тому відповідач мав право звільнити її на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України за відсутності згоди профспілкового комітету.

При цьому, у позивача не було переважного права на залишення на роботі, оскільки скороченню підлягали всі посади контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії відповідача, а тому вирішення питання наявності у неї переважного права на залишення на роботі не було необхідним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2024 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Капінус А. А., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкових висновків про те, що відповідач виконав свій обов'язок стосовно працевлаштування позивача, запропонувавши їй всі вакантні посади, оскільки роботодавець може вважатися таким, що виконав такий обов`язок, якщо запропонує всі вакантні посади, як не тільки були на час попередження про звільнення, а й які з`явилися на підприємстві з того часу до часу звільнення. Так, відповідач не запропонував їй наступні вакантні посади: охоронник у Маріупольській філії ДП «АМПУ» (була вакантною з 11 травня 2019 року до 20 травня 2019 року); охоронник у Бердянській філії ДП «АМПУ» (була вакантною у травні 2019 року); прибиральник службових приміщень у Бердянській філії ДП «АМПУ» (була вакантною у травні 2019 року), контролер на контрольно-пропускному пункті в Ренійській філії ДП «АМПУ» (була вакантною з 05 лютого 2019 року до 11 лютого 2019 року), діловод в Ренійській філії ДП «АМПУ» (була вакантною з 29 березня 2019 року до 02 квітня 2019 року).

Суди належно не перевірили доводів позивача про порушення відповідачем вимог статті 42 КЗпП України щодо забезпечення переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У квітні 2025 року ДП «АМПУ» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що викладені в ній доводи не спростовують правильність ухвалених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, доводи позивача є безпідставними, а судова практика Верховного Суду, на яку посилається заявник касаційної скарги, не є релевантною для вирішення цього спору. При цьому, вказує, що Верховний Суд у своїх постановах вже викладав висновки щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення місцевого суду відповідно до таких висновків, тому просить закрити касаційне провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

13 березня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2025 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Наказом від 11 жовтня 2017 року № 298 по Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» з метою удосконалення процесу надання охоронних послуг по охороні морських портів створено робочу групу, до складу якого увійшов представник Ізмаїльської філії. Упродовж часу роботи робочої групи прийнято висновок, який затверджено головою робочої групи 02 листопада 2017 року та погоджено виконуючим обов`язки голови ДП «АМПУ» 03 листопада 2017 року, на підставі чого винесено окреме доручення за № 69 від 04 грудня 2017 року в частині опрацювання питань та заходів щодо оптимізації чисельності та штату працівників охорони та пом`якшення несприятливих наслідків реформування у колективах служби морської безпеки. Вказаним окремим доручення визначено опрацювання проектів меморандумів щодо забезпечення відносно працівників, які підлягають вивільненню переважного права на укладення трудового договору з майбутнім переможцем закупівлі, що у свою чергу є наслідком для здійснення заходів щодо письмового інформування відповідних профспілкових організацій.

З метою підвищення ефективності господарської діяльності, раціонального використання матеріальних ресурсів та оптимізації витрат на утримання структурних підрозділів відповідача, було прийняте управлінське рішення стосовно доцільності скорочення чисельності та штату служби морської безпеки (далі СМБ) Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

02 листопада 2017 року головою підприємства Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» затверджено Висновок про економічну доцільність зміни діючої системи підтримання встановленого режиму перебування і переміщення (в тому числі в морському порту Ізмаїл), який забезпечують адміністрації морських портів, із залученням сторонніх спеціалізованих охоронних організацій замість штатних працівників (а. с. 134-136, том 1).

04 грудня 2017 року окремим дорученням в. о. голови ДП «АМПУ» № 69, з метою забезпечення виконання заходів, визначених наказом ДП «АМПУ» від 11 жовтня 2017 року № 298 було доручено опрацювати питання щодо оптимізації чисельності та штату працівників МП СМБ у зв`язку з реформуванням служб морської безпеки у філіях; розробити та надати заходи щодо пом`якшення несприятливих наслідків реформування у колективах СМБ з урахуванням кваліфікації, стажу роботи та продуктивності праці працівників яких можуть стосуватись дані наслідки; опрацювати проекти меморандумів щодо забезпечення відносно працівників, які підлягають вивільненню переважного права на укладення судового договору з майбутнім переможцем закупівлі; здійснити заходи щодо письмового інформування відповідних профспілкових організацій, які діють у філіях в порядку статті 49-4 КЗпП України (а. с. 140, том 1).

Листом від 14 лютого 2018 року № 10/1/06-64 ДП «АМПУ» отримано Висновок державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України» щодо доцільності здійснення ДП «АМПУ» оптимізаційних заходів стосовно залучення сторонніх охоронних послуг для підтримання режиму перебування в окремих морських портах, згідно якого здійснення ДП «АМПУ» оптимізаційних заходів щодо залучення сторонніх охоронних послуг для підтримання режиму перебування в окремих морських портах для підтримання запланованої економічної ефективності (розрахункової економічної вигоди) від таких заходів, за умови проведення тендеру з метою визначення переможця для надання послуг сторонніми спеціалізованими охоронними організаціями за ціновим критерієм, а також при обов`язковому додержанні всіх передбачених чинним законодавством процедур та здійснення інших необхідних заходів щодо вирішення виникаючих соціальних проблем, у тому числі щодо пріоритетного працевлаштування вивільнюваних працівників вважається доцільним (а. с. 142-152, том 1).

Листом Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту від 19 липня 2018 року №ПК-127 Ізмаїльську філію Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» повідомлено про необхідність скасування заходів, пов`язаних з вивільненням працівників охорони служби морської безпеки (а. с. 75, том 1).

23 березня 2018 року керівництвом ДП «АМПУ» було проведено спільну нараду з представниками профспілкових організацій щодо обговорення заходів з реалізації комплексу дій, направлених на пом`якшення наслідків, пов`язаних із залученням сторонніх охоронних послуг, за результатами якої було складено протокол № 24, та вирішено, що всі організаційно-правові заходи щодо розгляду питання про можливу заміну працівників ЗОМП на охоронців приватних охоронних структур проводити з суворим дотриманням норм чинного законодавства; організувати роботу відповідних підпорядкованих структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом, щодо проведення організаційно-правових заходів з дотриманням чинного законодавства про працю відносно кожного працівника, який потенційно підпадає під можливе вивільнення, у зв`язку з проведенням тендеру на закупівлю охоронних послуг (а. с. 153-158, том 1).

18 червня 2018 року судовим експертом складено висновок №1/05-18 про економічний ефект для ДП «АМПУ» у випадку заміни загону охорони на сторонні організації, згідно якого економічний ефект у випадку заміни загонів охорони морських портів на сторонні спеціалізовані охоронні організації за умови відсутності витрат на скорочення та збереження розрахункових витрат на утримання загонів охорони морських портів та роботи сторонніх спеціалізованих охоронних організацій станом на 31 грудня 2018 року може дорівнювати 18 892,65 грн. (а. с. 159-192, том 1).

25 січня 2019 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа безпека», за результатами проведеної процедури відкритих торгів, було укладено договір № 4-В-ІЗФ-19 про надання послуг з підтримання режиму перебування і переміщення у морському порту та Додатком до даного договору є Меморандум про взаємопорозуміння, основною метою якого є надання пріоритетного права на працевлаштування працівників відповідача, які вивільняються (а. с. 193-209, том 1).

29 січня 2019 року розпорядженням ІФ ДП «АМПУ» № 1/14, з метою забезпечення дотримання чинного законодавства України при вивільненні контролерів на контрольно-пропускному пункті ЗОМП СМБ за скороченням чисельності та штату, вирішено провести анкетування контролерів на КПП ЗОМП СМБ (а. с. 210, том 1).

ОСОБА_1 від заповнення анкети та надання інформації щодо наявних обставин, що унеможливлюють звільнення з ініціативи роботодавця відмовилась, про факт чого складено акт від 31 січня 2019 року (а. с. 211, том 1).

30 січня 2019 року листом № 164/14-01-08/Вих/14, на виконання пункту 3 Меморандуму про взаємопорозуміння до ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» було надано список працівників ЗОМП СМБ, що будуть вивільнені за скороченням чисельності та штату (а. с. 212 -215, том 1).

01 лютого 2019 року Ізмаїльська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» направила повідомлення про заплановане скорочення чисельності та штату голові Професійної спілки працівників морського транспорту України (лист №179/14-01-08/Вих/14) та голові Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту (лист №178/14-01-08/Вих/14) з зазначенням дати скорочення чисельності та штату - 15.05.2019 та пропозицією розпочати консультації з метою обговорення заходів щодо запобігання звільненню чи зведення їх кількості до мінімуму, пом`якшення несприятливих наслідків звільнення та надати на адресу Адміністрації відповідні пропозиції (а. с. 242 -245, том 1).

05 лютого 2019 року наказом по Ізмаїльській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» за №17/14 «Про скорочення діяльності та штату служби морської безпеки» (зі змінами, внесеними наказом від 27 березня 2019 за №38/14) зі штатного розпису Ізмаїльської філії з 16 травня 2019 року підлягали виключенню штат та чисельність загону охорони морського порту СМБ, а саме посади контролера на контрольно-пропускному пункті з посадовим окладом 5 300 грн - 48 штатних одиниць (а. с. 239-241, том 1).

11 лютого 2019 року листом № 246/14-01-07/Вих/14 ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека», для вжиття заходів щодо запобігання різкому зростанню безробіття під час вивільнення працівників, з метою зняття соціальної напруги та пом`якшення наслідків звільнення, було запропоновано прийняти участь у зустрічі з Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості та працівниками ЗОМП СМБ, які підлягають звільненню, з метою доведення пропозицій щодо працевлаштування працівників ЗОМП СМБ, які підлягають вивільненню (а. с. 217, том 1).

ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» листом від 01 березня 2019 року № 0103/1 звернулось до відповідача для отримання інформації щодо проведеної процедури скорочення з метою надання вивільненим працівникам ЗОМП СМБ пріоритетного права на працевлаштування (а. с. 216, том 1).

05 березня 2019 року відбулась зустріч, на якій було обговорено питання працевлаштування робітників ЗОМП СМБ після вивільнення за скороченням чисельності та штату до ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» та надано відповіді на питання працівників ЗОМП СМБ, які підлягають вивільненню (а. с. 218-220, том 1).

13 березня 2019 року відбулась робоча зустріч керівництва відповідача та Ізмаїльського міськрайонного центра зайнятості, метою якої було обговорення можливості пом`якшення наслідків скорочення працівників ЗОМП СМБ. У результаті зустрічі домовлено про подальшу співпрацю між відповідачем та Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості щодо забезпечення та працевлаштування в подальшому при скороченні працівників ЗОМП СМБ (а. с. 224-225, том 1).

19 березня 2019 року розпорядженням ІФ ДП «АМПУ» № 4/14, з метою забезпечення дотримання чинного законодавства України при вивільненні контролерів на контрольно-пропускному пункті ЗОМП СМБ за скороченням чисельності та штату, вирішено повторно провести анкетування контролерів на КПП ЗОМП СМБ (а. с. 226, том 1).

Позивач від заповнення анкети та надання інформації щодо наявних обставин, що унеможливлюють звільнення з ініціативи роботодавця знову відмовився, про факт чого свідчить її підпис в анкеті від 21 березня 2019 року (а. с. 227, том 1).

11 квітня 2019 року ІФ ДП «АМПУ» звернулось з поданням № 466/14-01-08/вих/14 до Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту про надання згоди на звільнення 15 травня 2019 року за скороченням чисельності та штату, відповідно пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки 41 працівника, у тому числі і ОСОБА_1 (а. с. 228-230, том 1).

23 квітня 2019 року відбулось засідання Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту, на якому було розглянуто питання надання згоди на звільнення працівників за результатами якого згода на звільнення працівників надана не була, про факт чого свідчить витяг з Протоколу № 56 (а. с. 231-233, том 1).

26 квітня 2019 року після отримання примірнику протоколу № 56 до Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту було направлено лист № 511/14-01-8 Вих/14, яким повідомлено про невідповідність протоколу ходу засідання та необґрунтованість прийнятого рішення (а. с. 234, том 1).

15 травня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади контролера загону охорони морського порту служби морського порту, видано трудову книжку, про факт чого свідчить підпис в Книзі обліку трудових книжок та проведено розрахунок (а. с. 252, том 1), факт чого позивачем не оспорюється.

Про вивільнення, яке відбулось 15 травня 2019 року, позивача було персонально попереджено 08 лютого 2019 року. Позивач від підпису про ознайомлення з «Попередженням про вивільнення» відмовилась в присутності посадових осіб відповідача (а. с 253, том 1).

Згідно з довідкою Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту №ПК-ІІІ від 04 червня 2019 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Первинній профспілковій організації Ізмаїльського порту та є членом Професійної спілки робітників морського транспорту України (а. с. 74, том 1).

З метою забезпечення працевлаштування, позивачу пропонувались наявні вакантні посади в ДП «АМПУ» станом на 04 лютого 2019 року (від підпису про ознайомлення позивач відмовилась в присутності посадових осіб відповідача), 18 лютого 2019 року, 25 лютого 2019 року, 04 березня 2019 року, 11 березня 2019 року, 18 березня 2019 року, 25 березня 2019 року, 01 квітня 2019 року, 15 квітня 2019 року та наявні вакантні посади по м. Ізмаїл та Ізмаїльському району згідно відомостей, наданих Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості, станом на 20 березня 2019 року, 28 березня 2019 року, 02 квітня 2019 року, 09 квітня 2019 року, 17 квітня 2019 року, 06 травня 2019 року. Про факт ознайомлення позивача з вакансіями по ДП «АМПУ» та по м. Ізмаїл та Ізмаїльському району свідчать відповідні підписи позивача на пропозиції про переведення на посаду та на списках вакантних посад від Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості.

У тому числі позивачу була запропонована вакантна посада по Ізмаїльській філії ДП «АМПУ», а саме посада прибиральника виробничих приміщень комплексу обслуговування флоту служби експлуатації, проте позивач на переведення на запропоновану посаду відмовилась, про факт чого свідчить підпис позивача від 10 квітня 2019 року, з власноручно зробленим записом «незгодна» (а. с. 76, том 2).

13 вересня 2019 року, 17 вересня 2019 року, 23 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 21 жовтня 2019 року, 29 жовтня 2019 року, 07 листопада 2019 року, 20 листопада 2019 року Ізмаїльською філією ДП «АМПУ» рекомендованими поштовими відправленнями позивачу було направлені пропозиції укладення трудового договору згідно зі списку вакантних посад в ДП «АМПУ» (а. с. 155-169, том 2).

Згідно з довідкою Миколаївської філії (адміністрація Миколаївського морського порту), були дійсно наявні вакансії станом на 15 травня 2019 року, зазначені в листі Миколаївського обласного центру зайнятості від 04 серпня 2021 року № 18/04/2765-21, як то «змінний капітан водоналивного судна», «капітан-механік», «старший механік-змінний помічник капітана», «змінний помічник капітана-змінний механік», «моторист-матрос» (а. с. 105, том 3), які позивач не могла займати з підстав відсутності відповідної освіти, що підтверджується кваліфікаційними вимогами для посад згідно з посадової інструкції.

Відповідно до довідки Херсонської філії ДП «АМПУ» від 28 жовтня 2021 року № 26-01/15-133 у Херсонській філії станом на 15 квітня 2019 року та 15 травня 2019 року обліковувалася вакансія «слюсар з виробництва деталей і вузлів систем вентиляції, кондиціювання повітря, пневмотранспортну і аспірації» та станом на вказані дати ця посада у штатному розписі не обліковувалася.

Листами Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» від 03 грудня 2019 року, 05 грудня 2019 року, 12 грудня 2019 року, 14 січня 2020 року, 27 лютого 2020 року, 10 березня 2020 року, 16 березня 2020 року, 17 березня 2020 року, 23 березня 2020 року, 13 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року рекомендованими поштовими відправленнями позивачу було направлені пропозиції укладення трудового договору вакантних посад в ДП «АМПУ» (а. с. 130-147, том 3), в яких позивач розписався про отримання.

Відповідно до довідки Скадовської філії від 25 жовтня 2021 року № 1100/23-01-02 стан на 15 травня 2019 року у Скадовській філії ДП «АМПУ» вакансія за посадою капітану портового нагляду служби капітана морського порту не обліковувалась.

Звіт формою 3-ПН (Інформація про попит на роботи (вакансії)) за посадою капітана портового нагляду служби капітана морського порту до Скадовськ районного центру зайнятості не надавався (а. с. 47, том 3).

З наведеного вбачається неможливість займання позивачем зазначеної посади через, по-перше, відсутність такої на підприємстві, по-друге, з підстав відсутності відповідної освіти, що підтверджується кваліфікаційними вимогами для посади згідно посадової інструкції.

Також позивачу пропонувались посади такі як: робітник з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями; контролер на КПП; прибиральник службових приміщень (лист від 08 листопада 2019 року № 1538/14-01-08/Вих/14 отримано позивачем 15 листопада 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); підсобний робітник господарського відділу адміністративно-господарської служби (лист від 22 жовтня 2019 року № 1299/14-01-08/Вих/14 отримано позивачем 24 жовтня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); прибиральник службових приміщень і господарського відділу адміністративно-господарської служби (лист від 02 жовтня 2019 року № 1209/14-01-08/Вих/14 отримано позивачем 09 жовтня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); охоронник 3 р. загону загальної охорони служби морської безпеки, охоронник 2 р. служби морської безпеки, охоронник 5 р. служби морської безпеки, робітник з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями 2 р. оздоровчого комплексу «Альбатрос» (Кароліно-Бугаз), прибиральник територій служби автотранспортного та господарського забезпечення, контролер на КППИ загону охорони морського порту, прибиральник територій господарського відділу, двірник дільниці побутового обслуговування, прибиральник службових приміщень (м. Ізмаїл) 0,4 ст. Одеського регіонального управління, комірник господарського сектору, прибиральник території (з прибиранням туалету дворового) адміністративного сектору відділу диспетчеризації та адміністративної роботи служби транспортування та супроводження вантажів, прибиральник виробничих приміщень пасажирського комплексу, прибиральник службових приміщень адміністративно-господарської служби, сторож будівлі адміністративно-господарської служби, прибиральник службових приміщень служби енергетичного забезпечення, підсобний робітник (складу) служби матеріально-технічного постачання (лист від 24 вересня 2019 року № 1125/14-01-08/Вих/14, отримано позивачем 26 вересня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); підсобний робітник господарського відділу адміністративно-господарської служби (лист від 18 версеня 2019 року № 1104/14-01-08/Вих/14 отримане позивачем 20 вересня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); охоронник загону охорони портових засобів служби морської безпеки (лист від 13 вересня 2019 року № 1044/14-01-08/Вих/14 отримано позивачем 17 вересня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення); прибиральник службових приміщень у Головному представництві (м. Одеса) ДП «АМПУ» (лист від 06 грудня 2019 року № 1733/14-01-08/Вих/14 та № 1793/14-01-08/Вих/14, отримано 12 грудня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про направлення поштового відправлення); підсобний робітник дільниці побутового обслуговування у Херсонській філії ДП «АМПУ» (лист 06 грудня 2019 року № 1733/14-01-08/Вих/14 та № 1793/14-01-08/Вих/14, отримано 12 грудня 2019 року, про факт чого свідчить, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); комірник загону загальної охорони служби морської безпеки, черговий бюро перепусток загону охорони морського порту служби МО безпеки (лист від 13 грудня 2019 року № 1863/14-01-08/Вих/14, отримано 18 грудня 2019 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення); охоронник загону охорони портових засобів служби морської безпеки, прибиральник територій господарського відділу адміністративно-господарської служби (лист від 15 січня 2020 року № 59/14-01-08/Вих/14, отримано 18 січня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); охоронник служби морської безпеки (Загін охорони); прибиральник службових приміщень адміністративно-господарської служби; робітник з благоустрою служби енергетичного забезпечення (лист 28 лютого 2020 року № 316/14-01-08/Вих/14, отримано 03 березня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення); охоронник 3 р. загону загальної охорони морського порту морської безпеки (тимчасово, на час служби за контрактом основного працівника), контролер на КПП енергогосподарства (тимчасово, на строк відпустки для догляду за дитиною до 3-х років основного працівника), контролер на КПП (водій) служби транспортування супроводження вантажів (лист від 11 березня 2020 року № 413/14-01-08/Вих/14, отримано 14 березня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення); список вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 10 березня 2020 року (лист від 17 березня 2020 року № 456/14-01-08/Вих/14, отримано 19 березня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення); контролер на КПП загону охорони морського порту служби безпеки ОФ ДП «АМПУ» (лист від 18 березня 2020 року № 492/14-01-08/Вих/14, отримано 20 березня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлені відправлення поштового відправлення); список вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 16 березня 2020 року (лист від 24 березня 2020 року № 553/14-01-08/Вих/14, отримано 26 березня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення); інспектор загону охорони морського порту служби морської безпеки (посада тимчасова), начальник цеху з пошиву спецодягу адміністративно-господарської служби, комірник цеху з пошиву спецодягу адміністративно-господарської служби (лист від 14 квітня 2020 року № 698/14-01-08/Вих/14 та № 740/14-01-08/Вих/14, отримано 17 квітня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення); список вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 06 квітня 2020 року (лист від 14 квітня 2020 року № 698/14-01-08/Вих/14 та № 740/14-01-08/Вих/14, отримано 17 квітня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення); список вакантних посад ДП «АМПУ» станом на 27 квітня 2020 року (лист від 05 травня 2020 року № 828/14-01-08/Вих/14, отримано 07 травня 2020 року, про факт чого свідчить рекомендоване повідомлення поштового відправлення).

Крім цього, позивача було ознайомлено з графіком навчальних груп Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості» на 2019 рік, про факт чого свідчить підпис позивача 10 квітня 2019 року.

Також, позивач відмовилась й від працевлаштування у ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека», про факт чого свідчить лист ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» від 13 березня 2019 року № 1303/20 та підпис позивача 30 березня 2019 року про відмову в отриманні даного листа (а. с. 119, том 2).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 вересня

2018 року у справі № 800/538/17, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7169/19, від 09 грудня 2021 року у справі

№ 646/2661/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга представникаОСОБА_1 - адвоката Капінуса А. А., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15 та Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 755/3972/17-ц.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що її звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України відбулося з дотриманням норм трудового законодавства. Відповідач виконав свій обов`язок стосовно працевлаштування позивача, запропонувавши їй всі вакантні посади у ДП «АМПУ», а не лише у Ізмаїльській філії. Позивач не має бажання ані працевлаштовуватися на запропоновані їй відповідачем посади, які відповідають її професії/спеціальності, ані отримувати професійно-технічну освіту, з метою працевлаштування в інших підприємствах, організаціях, установах.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що висновки судів суперечать висновкам у постановах Верховного Суду від 18 вересня

2018 року у справі № 800/538/17, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7169/19, від 09 грудня 2021 року

Перевіряючи наведені доводи заявника Верховний Суд виходить з такого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зазначено, що «за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків».

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що йому не були запропоновані наступні посади:

охоронник у Маріупольській філії ДП «АМПУ» (була вакантною з 11 травня 2019 року до 20 травня 2019 року);

охоронник у Бердянській філії ДП «АМПУ» (була вакантною у травні 2019 року);

прибиральник службових приміщень у Бердянській філії ДП «АМПУ» (була вакантною у травні 2019 року);

контролер на контрольно-пропускному пункті в Ренійській філії ДП «АМПУ» (була вакантною з 05 лютого 2019 року до 11 лютого 2019 року);

діловод в Ренійській філії ДП «АМПУ» (була вакантною з 29 березня 2019 року до 02 квітня 2019 року).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суди встановили, що з метою забезпечення її працевлаштування, їй неодноразово пропонувалися вакантні посади, як у ДП «АМПУ», так і вакантні посади у ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» і м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі загалом, згідно наданих Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості відомостей. Ознайомлення позивача з вакансіями наявними у ДП «АМПУ», ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» у м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі підтверджується відповідними підписами позивача на пропозиції про переведення на посаду та на списках вакантних посад від Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості.

Зокрема, посади: прибиральник службових приміщень у Бердянській філії, контролер на контрольно-пропускному пункті в Ренійській філії, охоронник у Маріупольській філії були наявними у списках наявних постійних посад

ДП «Адміністрація морських портів України», з якими позивач була ознайомлена, однак згоди на зайняття будь-якої з посад не надала, що дає підстави для висновку про відсутність у позивача наміру продовжувати трудові відносини з відповідачем.

Ознайомившись з переліком вакансій, у тому числі й наданих йому після звільнення, вона не висловила свою волю на заміщення хоча б однієї з великого переліку вакантних посад, які були наявними у всіх філіях ДП «АМПУ», інших підприємствах м. Ізмаїла та Ізмаїльського району, ТОВ «Охоронна компанія «Альфа-безпека», а також не виявила бажання отримати професійно-технічну освіту за допомогою служби зайнятості.

Дії учасників трудових правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Справедливість - це одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Для приватного права є притаманною також є така засада як розумність.

Згідно зі статтею 4 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3933-XII, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

З огляду на наведене, доводи касаційної скарги про порушення відповідачем процедури звільнення позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку із невключенням до переліку вакансій всіх посад, зокрема, діловода в Ренійській філії ДП та охоронника у Бердянській філії, за обставин цієї справи (надання роботодавцем великої кількості вакансій, відсутність у позивача наміру працювати на таких посадах), є необґрунтованими.

Подібний висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 травня 2024 року у справі № 761/15152/21.

Зважаючи на наведене, доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду від 18 вересня

2018 року у справі № 800/538/17, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7169/19, від 09 грудня 2021 рокущодо застосування частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП, є необґрунтованими, оскільки оскаржувані судові рішення таким висновкам не суперечать.

Перевіряючи доводи позивача про неврахування відповідачем його переважного права на залишення на роботі, суди виходили з того, що скороченню підлягали всі посади контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії відповідача, а тому вирішення питання наявності у ОСОБА_1 переважного права на залишення на роботі не було необхідним.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з таким висновком судів, оскільки відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Правила статті 42 КЗпП України щодо врахування переважного права залишення на роботі, підлягають застосуванню, якщо відбувається часткове (не повне) скорочення рівнозначних (однотипних) посад, тобто частина посад скорочується, частина - ні, що дає можливість порівняти кваліфікацію та продуктивність праці працівників на рівнозначних (однотипних) посадах, які підлягають скороченню.

У такому випадку переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам із урахування інших підстав, перелічених у частині другій

статті 42 КЗпП України (див. постанову Верховного Суду У постанові від 14 червня 2022 року у справі № 465/7570/18).

Зважаючи на те, що скороченню підлягали усі посади контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії відповідача, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для оцінки застосування переважного права позивача на залишення на роботі відповідно до статті 42 КЗпП України.

Крім того, суди встановили, що відповідач запропонував позивачу всі вакантні посади у ДП «АМПУ» (у всіх філіях), а також, що ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» надало пріоритетне право на працевлаштування до товариства працівникам загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії ДП «АМПУ», що підлягали вивільненню.

Бажання бути працевлаштованим на будь-яку із запропонованих посад до

ДП «АМПУ» та ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» позивач не виявила.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц вказано, що з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 суди попередніх інстанцій встановили, що відповідач довів дотримання процедури звільнення позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, а отже врахували згаданий висновок Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 166/1262/17 зазначено, що рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Необґрунтованість відмови профспілкового комітету у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України була встановлена судом першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд. Такі висновки колегія суддів вважає обґрунтованими.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02 червня 2021 року у справі № 500/4406/19, від 10 червня 2022 року у справі № 500/4430/19, від 22 жовтня 2022 року у справі № 500/4415/19.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову - без змін.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України, про що просить ДП «АМПУ», оскільки підставою для відкриття касаційного провадження у справі було неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду в інших справах, що вимагало перевірки та надання відповідної правової оцінки доводам касаційної скарги під час касаційного перегляду справи і було зроблено у цій постанові.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про закриття касаційного провадження у справі відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Капінус Андрій Анатолійович, залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк