ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 грудня 2025 року

м.Харків

справа № 638/15221/24

провадження № 22-ц/818/4894/25, № 22-ц/818/5429/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення збитків, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року та на ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2025 року, постановлені під головуванням судді Агапова Р.О.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить стягнути солідарно з відповідачів: - отриманий ними дохід з орендної плати у сумі 456 000,00 доларів США з жовтня 2005 по жовтень 2024 року; - понесені позивачем збитки з послуг теплопостачання у розмірі 13 880,00грн.

Позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остання просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди в сумі 2 822 500 грн.

Позовні вимоги в цій частині обґрунтовує тим, що з 2005 року відстоювання своїх законних прав шляхом численних запитів до правоохоронних органів, органів державної влади та самоврядування, подання численних позовів до боржників, після встановлення їх, отримання рішень судів, які умисно боржниками не виконуються, а корупціонерами Дзержинського районного суду м. Харкова, незаконно в зговорі з боржниками, переглядаються рішення, що набули законної сили багато років тому, завдали глибоких фізичних та душевних страждань, значно погіршили стан здоров`я. Моральні страждання полягали також у щоденних тяжких думках та спогадах про наслідки психотравмуючих подій, взагалі про цей суд та суддів корупціонерів, завдяки свавільним рішенням яких триваючі злочинні дії боржників залишаються непокараними протягом багатьох років. Негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, призвели до важкості виконання повсякденних побутових обов`язків, переживання психологічного дискомфорту, нав`язливі постійні думки про відновлення порушеного права, порушення довіри до людей, почуття образи, обурення, приниженої гідності, та як наслідок, до порушення сну та неприємні сновидіння, порушення здоров`я: головокружіння, серцеві болі, значне підвищення артеріального тиску, алергії, емоційна напруга, нервозність, зниження імунітету, та як наслідок, постійні вірусні захворювання. Таким чином, в результаті тривалого - майже 20 років - вчинення боржниками обману та протиправних дій, задля подовження отримання незаконного прибутку шляхом порушення прав позивача, останній були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних та психічних страждань, втрати здоров`я та характер немайнових втрат, позивач оцінює в розмірі 500 гривень за кожен день страждань в період порушення права, з 01.01.2011 року по 07.04.2025 року, який становить 14 років та 97 днів, а разом 5207 днів, та в розмірі 100 гривень за кожен день моїх страждань в період з 01.01.2005 року до 31.12.2010 року, який становить б років, а саме 2190 днів, - в той час коли я ще не в повній мірі відчувала цинічне свавілля боржників.

Також позивачем подано клопотання про забезпечення доказів, в якому просить витребувати від Головного управління ДПС у Харківській області податкові декларації боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 2005 по 2025 рік, які підтвердять відсутності у них задекларованого доходу на придбання ними нерухомого майна, зареєстроване ними, відповідно до долучених у справі Витягів з Державного реестра нерухомого майна, у період з 2005 по 2025 рік, що стане підтвердженням отримання ними доходу шляхом порушення прав позивача, за рахунок якого і була придбана та зареєстрована ними нерухомість у зазначений період порушення ними права позивача на вільне користування належним майном.

Крім того, подані клопотання: про витребування з архіву суду та долучення до матеріалів справи доказів що знаходяться в матеріалах справ № 2-7942/06, №2-1000/11, № 638/20716/ 14-ц та № 638/ 12043/15- ц; про призначення у справі проведення судової економічної експертизи; про призначення у справі проведення судової психологічної експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11.08.2025 року відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 2 822 500 грн. У задоволенні клопотань позивача: про витребування з архіву суду та долучення до матеріалів справи доказів що знаходяться в матеріалах справ № 2-7942/06, №2-1000/11, № 638/20716/ 14-ц та № 638/ 12043/15- ц; про призначення у справі проведення судової економічної експертизи; про призначення у справі проведення судової психологічної експертизи також відмовлено. Клопотання позивача про забезпечення доказів повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову якою задовольнити вимоги заявника в повному обсязі. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до порушення норм матеріального права.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року в частині оскарження відмови у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи, клопотання про призначення судової психологічної експертизи та відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів повернуто заявнику.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 11 серпня 2025 року в частині оскарження відмови у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог і повернення клопотання про забезпечення доказів позивачу.

11.08.2025 позивачем подано у справі № 638/15221/24 заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить, окрім існуючих вимог, також витребувати від ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 приміщення підвалу №№19, 24, 27, 29, 30, АДРЕСА_1 . 03.09.2025 позивачем подано клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи з метою встановлення розміру отриманого відповідачами доходу шляхом порушення права власності позивача.

Заява обґрунтована тим, що постановою апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі № 638/12043/15-ц, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_1 нежитловим приміщенням, шляхом знесення двох самочинно збудованих входів (прибудови) до нежитлового приміщення; зобов`язано знести два самочинно збудованих входи та прибудови до нежитлового приміщення позивача; зобов`язано привести у попередній стан прибудинкову територію та вікна підвалу в будинку, що існував до здійсненної ними незаконної реконструкції, згідно характеристик технічного паспорту будинку станом на 01 жовтня 2004 року; зобов`язано привести у попередній стан, звільнити та повернути співвласникам будинку самовільно зайняті ними підвальні приміщення загального користування; всі роботи по знесенню двох самочинно збудованих входів та прибудови, приведенню у попередній стан прибудинкової території та вікон підвалу, поверненню у попередній стан, звільненню та поверненню співвласникам будинку підвальних приміщень загального користування, покладено на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Разом з тим, постанова апеляційного суду від 16 травня 2019 року не виконується протягом шести років.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25.09.2025 року у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог відмовлено. У задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової економічної експертизи також відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову якою задовольнити вимоги заявника в повному обсязі. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до порушення норм матеріального права.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.10.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2025 року в частині оскарження відмови у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи повернуто заявнику.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2025 року в частині оскарження відмови у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає ухвалу суду від 11.08.2025 такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що заява позивачки про збільшення розміру позовних є новим позовом, оскільки у ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога - стягнення моральної шкоди, яка не була заявлена первісно, та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачкою первісно підставою позову, які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами. Також суд дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявникові, тому що в порушення вимог ЦПК України, заявником не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи ухвалою від 11.08.2025 у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди в сумі 2 822 500 грн., суд першої інстанції виходив з того, що в первісному позові позивачем не зазначалась вимога про стягнення моральної шкоди та не було наведено обставин на її обґрунтування, тому суд вважає вказану вимогу новим позовом, у зв`язку з цим відмовив у задоволенні клопотання про збільшення позовним вимог.

Зазначений висновок суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2023 року у справі №603/761/19 особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, оскільки у первісному позові ОСОБА_1 не було заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди та не було наведено обставин на її обґрунтування, тому вказана вимога є новим позовом.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів, в якій ОСОБА_1 просить суд витребувати у Головного управління ДПС у Харківській області податкові декларації боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 2005 по 2025 рік, суд першої інстанції виходив з того, що така заява подана без додержання вимог ч.1 ст. 117 ЦПК України. Заявником не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Зазначений висновок суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову, як захід забезпечення доказів, у порядку, встановленому статтями 116-118 цього кодексу.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів.

Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Нормами ч. 1 ст. 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За приписами ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу

Із заяви про забезпечення доказів вбачається, що ОСОБА_1 не зазначено обставин, які мали б значення для вирішення справи, для доказування яких необхідні податкові декларації боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 2005 по 2025 рік, як вони стосуються предмету спору, а також не наведено жодного факту на підтвердження того, що такі докази можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про повернення заяви про забезпечення доказів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 25.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить окрім існуючих вимог, також витребувати від ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 приміщення підвалу №№19, 24, 27, 29, 30, 31, І, 23-а, 50 по АДРЕСА_2 . Суд першої інстанції виходив з того, що в первісному позові позивачем не зазначалась вимога про витребування приміщень підвалу та не було наведено обставин на її обґрунтування, тому суд вважає вказану вимогу новим позовом.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, оскільки у первісному позові ОСОБА_1 не було заявлено вимогу про витребування приміщень підвалу та не було наведено обставин на її обґрунтування, тому вказана вимога є новим позовом.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції надав належну оцінку обставинам, на які посилається апелянт та дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вищезазначених клопотань.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що ухвала Шевченківського районного суду м.Харкова від 25.09.2025 та ухвала Шевченківського районного суду м.Харкова від 11.08.2025 постановлені з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Ухвала Шевченківського районного суду м.Харкова від 25.09.2025 та ухвала Шевченківського районного суду м.Харкова від 11.08.2025 постановлені з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст.381,382-384,389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року та на ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2025 року- залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2025 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова