РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1973/25

Справа № 510/1849/25

03 грудня 2025 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.,

за участю секретаря Фурсової А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з початку 2019 року позивач ОСОБА_1 проживала разом зі своєю дальньою родичкою ОСОБА_3 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на:

земельну ділянку площею 0,5161 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:005:0658, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 1,6954 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:004:0174, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що й стало підставою для звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, в якій також просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина відповідача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 09 серпня 2024 року службою цивільного стану Буюкань, мун. Кишинів, акт про смерть № 3413).

Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на: земельну ділянку площею 0,5161 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:005:0658, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 1,6954 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:004:0174, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали ОСОБА_3 на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 25 квітня 2017 року, справа № 510/253/17.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

За життя, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті особистого розпорядження не залишила, тому спадкування здійснюється за законом.

Відповідач по справі (чоловік спадкодавця), входять до кола першої черги спадкоємців за законом.

Позивач ОСОБА_1 з початку 2019 року проживала разом із ОСОБА_3 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік ОСОБА_3 мешкав у Республіці Молдова. Оскільки інших родичів у спадкодавця не було, ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_3 у домашньому побуті.

Отже, позивач входить до кола четвертої черги спадкоємців за законом.

З витребуваної у Ренійській державній нотаріальній конторі Одеської області спадкової справи, яка відкрита після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , встановлено, що відповідач 06 лютого 2025 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Отже, позивач прийняла спадщину у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Крім того, позивач була зареєстрована на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 та мешкала разом із нею з лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 128 від 11 липня 2025 року.

Відповідач в свою чергу, скористався наданим йому правом та відмовився від спадщини, яка відкрилась після смерті його дружини ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить його заява до нотаріальної контори від 31 січня 2025 року, зареєстрована в реєстрі за № 3-01.

Так, відповідач ніяких дій з прийняття спадщини не вчинив, не заперечує проти прийняття спадщини позивачем, про що свідчить його заява про визнання позовних вимог.

Однак, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що видано відповідну постанову.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом із тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої ОСОБА_3 , а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не позбавляє спадкоємця оформити своє право на спадщину, що передбачено ч. 3 ст. 1296 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1264 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1273 ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просив залишити судові витрати за ним, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не розглядалось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

земельну ділянку площею 0,5161 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:005:0658, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 1,6954 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:004:0174, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова