Справа № 489/3532/25
Провадження №2/489/2163/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Горецькою П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

встановив.

Позивач, через свого представника адвоката Бараненка Д.В., звернувся до суду з позовом, яким просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. Мотивуючи вимоги тим, що позивач є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з частки квартири АДРЕСА_1 . Інша частка вищевказаної квартири належить на праві власності його матері ОСОБА_3 на підставі Договору про поділ квартири. На день смерті батька до органів нотаріату з відповідною заявою про прийняття спадщини він не звертався, оскільки вважав, що окрім нього, спадкоємицею першої черги є ОСОБА_3 , яка оформить спадкові права та набуде у право власності цілу квартиру, яку після її смерті він оформить на себе. Оскільки його мати все життя проживала з батьком у спірній квартирі та мала на цю частку квартиру право власності на другу частку цієї квартири, з метою економії з точки зору фінансів, оскільки сплатити за два свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса на той час було дорого, та у звязку з тим, що в подальшому, після смерті матері, вся квартира залишиться йому, мати повинна була одноособово оформити спадщину після смерть батька ОСОБА_2 . Більше питання щодо спадкового майна не піднімалося. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_3 . Після її смерті він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приватний нотаріус Ємельянова Н.В. пояснила, що до складу спадщини після смерті матері входить лише частка квартири АДРЕСА_1 , яка належить померлій на підставі Договору про поділ квартири. Інша частка квартири належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, пояснила, що ОСОБА_3 не реалізувала своє право як спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_2 , оскільки на день його смерті вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, за таких обставин вона не була спадкоємицею першої черги. Про розірвання шлюбу між батьками йому відомо не було, оскільки його батька постійно проживали разом. Даний факт йому підтвердили родичі.

Ухвалою суду від 09.05.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.08.2025, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті та витребувано докази.

Ухвалою суду від 15.10.25, витребувано докази та відкладено розгляд справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Просить позов задовольнити.

Від представниці ММР надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить рішення прийняти у відповідності до приписів чинного законодавства.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Договору про поділ квартири від 04.03.2009, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Полонкою Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 290.

Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 28.09.2024.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, сформованого 27.09.2011. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з частки квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

У позовній заяві позивач зазначає, що його мати, ОСОБА_3 , все життя проживала з батьком у спірній квартирі та мала на цю частку квартиру право власності на другу частку цієї квартири, з метою економії з точки зору фінансів, оскільки сплатити за два свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса на той час було дорого, та у звязку з тим, що в подальшому, після смерті матері, вся квартира залишиться йому, мати повинна була одноособово оформити спадщину після смерть батька ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з частки квартири АДРЕСА_1 .

01 травня 2024 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ємельяновою Н.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_3 не реалізувала своє право як спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_2 , оскільки на день його смерті вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, за таких обставин вона не була спадкоємицею першої черги.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 55/2024 заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що про розірвання шлюбу між батьками йому відомо не було, оскільки його батьки постійно проживали разом. Даний факт йому підтвердили родичі.

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При розгляді спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ященко К.Л. про надання інформації від 07.01.2025 за вих. № 9/02-31, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ященко К.Л. з заявою стосовно оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, йому будо відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що ним пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він вважав, що мати ОСОБА_3 , як спадкоємиця першої черги оформила спадкові права після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також він не знав що вони з батьком не були у зареєстрованому шлюбі, або що шлюб було розірвано.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_5 ) перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 травня 1989.

Відомості щодо розірвання шлюбу в матеріалах справи відсутні як і відомості щодо укладення та розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 05.09.2025 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 не заводилася.

На день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) позивач ОСОБА_1 був повнолітнім та мав повну дієздатність, а отже перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , не було, останній не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку. Відсутність коштів на подання заяви про прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску строку для подання заяви. Також береться до уваги тривалість пропущеного строку, який складає 14 років.

З огляду на зазначене, наведені причини пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини як в сукупності так і поодинці не свідчать про наявність у позивача у період з 20.09.2011 по 20.03.2012 об`єктивних, непереборних, істотних перешкод/труднощів для подання такої заяви до нотаріуса, відповідно поважні причини пропуску зазначеного строку, відсутні.

Таким чином, суд доходить висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, відповідно відсутні підстави для визнання їх поважними.

З огляду на зазначене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши в силу положень ЦПК України надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Повний текст судового рішення складено «26» листопада 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева