РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

Справа № 495/2985/25

Номер провадження 2/495/2068/2025

05 грудня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді Топалової А.Л., із секретарем судового засідання Дущенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гербей А.А., звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя не склалося, шлюб між сторонами розірвано, рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2025 року по справі №495/1566/25.Позивачка повністю та самостійно здійснює утримання, виховання дочки, що є непосильним для одного з батьків. Батько належної допомоги на дитину не надає. просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Ухвалою від 04.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 05.12.2025 року.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не надав, до суду не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач, ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 30 липня 2018 року Саратським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області.

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2025 року по справі №495/1566/25 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №06.2-12/06-10.8514 від 04.04.2025 року виданою Шабівською сільською радою та відповідним Актом обстеження умов проживання виданого Службою у справах дітей Шабівської сільської ради від 04.04.2025 року, що підтверджує задовільні умови проживання та забезпеченням усім необхідним для виховання та розвитку дитини.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову.

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утримані проте відповідно до загальних правил спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою дитину.

Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитини повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182, статті 183 СК України, мінімальний розмір аліментів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,258,264-265,267-268,280-282,430ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 185,199-200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду а саме 29.04.2025 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ,адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст складено 05.12.2025

Суддя А.Л. Топалова