Справа № 128/594/25
УХВАЛА

04 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Нога Д.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Стрижавської селищної ради, Військової частини НОМЕР_1 , про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 05.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд якої здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.06.2025 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В. про витребування доказів. Задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В. про виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .. Закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.10.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військову частину НОМЕР_1 .

04.12.2025 представником позивача адвокатом Чернілевською Р.В. подано заяву про виклик свідка ОСОБА_7 ..

Також 04.12.2025 представником позивача адвокатом Чернілевською Р.В. подано заяву про долучення доказів, а саме копії довідки Відділу ДВС із розрахунком заборгованості відповідачки по сплаті аліментів та копію договору купівлі-продажу квартири, власником якої є ОСОБА_7 , яку позивач просить допитати в якості свідка, поновити строк на подання доказів.

В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила задовольнити її заяви про виклик свідка та долучення доказів, представники третіх осіб подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідачка про причини неявки в судове засідання не повідолмила.

Оскільки підготовче судове засідання проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши клопотання представника позивачки, приходить до наступного.

Пунктом 2 та пунктом 6 ч. 1 ст. 43ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтю 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи представника позивача, викладені в заяві про поновлення строку та долучення до справи доказів, суд приходить до висновку про можливість поновлення представнику позивача адвокату Чернілевській Р.В. процесуального строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів.

Також суд зауважує, що на даній стадії не здійснюється оцінка доказів. Оцінку належності, допустимості, достовірності долучених доказів судом буде здійснено в під час ухвалення судового рішення по суті.

Щодо заяви про виклик свідка суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 90 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Разом із тим, беручи до уваги ту обставин, що житло, де проживає позивач та його дитина, належить ОСОБА_7 , доказ чого судом було зобов`язано позивача надати та суд дійшов висновку про долучення даного доказу до матеріалів справи, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, задля дотримання принципу змагальності сторін судового процесу, закладеному у ст. 12 ЦПК України, суд вважає необхідним клопотання представника позивача про виклик свідка ОСОБА_7 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 83, 91, 126, 127, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В. про поновлення строку для подання доказів та про долучення доказів до матеріалів справи - задовольнити.

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевській Р.В. процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи докази: копію довідки Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області з розрахунком заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_8 станом на 31.10.2025; копію договору купівлі-продажу квартири від 16.06.2021.

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В. про виклик свідка задовольнити.

Викликати в судове засідання та допитати в якості свідка ОСОБА_7 , мешканку АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук