Справа № 944/3416/25
Провадження №2-др/944/15/25
УХВАЛА

05.12.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.,

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» в особі філії «Новояворівські електромережі» про визнання незаконним та скасування наказу,

встановив:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 10.11.2025 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано наказ філії «Новояворівські електромережі» Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» від 01.04.2025 №44/К/НЯЕ від 01.04.2025 «Про оголошення догани ОСОБА_2 », стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» в користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

У зв`язку із надходженням 17.11.2025 заяви позивача ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Іськів І.З., про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, судом призначено судове засідання для вирішення такого питання.

Представник позивача в заяві зазначає, що понесені витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом даної справи становлять 24000 грн.У позовній заяві у цій справі позивачем було вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 20000 грн. Проте, у зв`язку з тривалістю розгляду цієї справи та відповідно більшою кількістю судових засідань, ніж очікувалось представником позивача та долученням документів до матеріалів справи зі сторони відповідача, сума витрат на професійну правничу допомогу збільшилась і становить 24000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: рахунок згідно договору про надання професійної правничої допомоги №637 від 09.05.2025, акт виконаних робіт згідно договору про надання професійної правничої допомоги №637 від 09.05.2025, детальний опис витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 . Просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 24000 грн.

Представник відповідача подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в обгрунтування яких зазначає, що у позовній заяві представником позивача зазначено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу за підготовку позовної заяви становлять 7000 грн. Позивач очікує понести судові витрати в орієнтованому розмірі 20000 грн, що становлять витрати на професійну правничу допомогу. Точний розмір витрат буде представлений суду додатково в залежності від обсягу витраченого часу адвоката для підготовки позиції у справі, отримання необхідних доказів, підготовки процесуальних документів та безпосередньої участі у судових засіданнях. Відповідно це свідчить про те, що станом на 02.07.2025 позивач вже поніс витрати на професійну правничу допомогу за підготовку та подання позовної заяви в розмірі 7000 грн. Представником позивача до матеріалів справи подано рахунок від 13.11.2025, згідно з яким Жук І.М. до 23.11.2025 має сплатити адвокату 24000 грн за надану правничу допомогу, серед яких вартість складання позовної заяви становить 9000 грн, на складання якої витрачено 3 години. Згідно поданої заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача вказує на те, що позивачем понесені витрати у зовсім іншій справі, а саме у справі №914/2892/25, а не у справі №944/3416/25. Представником позивача на підтвердження понесених витрат не долучено договір про надання правничої допомоги, що унеможливлює визначення предмету послуг, які надаються у справі №944/3416/25, розмір адвокатського гонорару та порядок і строки його сплати та чи дійсно були й чи могли бути понесені заявлені до стягнення витрати. В акті виконаних робіт до договору №637 від 09.05.2025 відсутня дата його складення. Вважає, що долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення докази не є такими, що підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу чи зобов`язання їх понести.

Одночасно якщо б позивачем було долучено договір про надання правничої допомоги із чітким порядком оплати та правильно оформлені первинні документи, що підтверджують господарські операції, у сторони відповідача є також обгрунтовані заперечення щодо розміру заявлених до стягнення сум. Оскільки у позовній заяві позивач зазначив, що поніс витрати, пов`язані із підготовкою та поданням позовної заяви в розмірі 7000 грн, водночас долучає доказ про необхідність сплати 9000 грн, що невідповідає обставинам зазначеним у позовній заяві та є значно завищеним розміром. Також в детальному описі містяться розбіжності в обрахунках вартості послуг, оскільки фактично витрачений час як півгодини обраховується як вартість години. Заявлену суму у розмірі 24000 грн вважає неспівмірною з обсягом наданих послуг та значно завищеною. Просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлялись про час та місце проведення судового розгляду. Представник позивача адвокат Іськів І.З. подав заяву про відкладення розгляду даної заяви, у зв`язку із неможливістю взяти участь в судовому засіданні.

Представник відповідача Сагайдак Т.І. в судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення заперечив з мотивів наведених у письмових запереченнях.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Представник позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу надав рахунок згідно договору про надання професійної правничої допомоги №637 від 09.05.2025, акт виконаних робіт згідно договору про надання професійної правничої допомоги №637 від 09.05.2025, детальний опис витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 . Водночас в матеріалах справи відсутній договір про надання професійної правничої допомоги №637 від 09.05.2025, не долучив такий договір позивач і при зверненні із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Відсутність договору про надання правничої допомоги на підставі якого здійснено нарахування витрат на правничу допомогу, погоджено порядок та строки сплати такої, унеможливлює перевірку судом понесених позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи в суді, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» в особі філії «Новояворівські електромережі» про визнання незаконним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М.Карпин