Справа № 750/9835/25
Провадження № 2/750/2721/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченка К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

третя особа Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Карпенко Ю.О. засобами поштового зв`язку звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 про визнання його батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовано позов тим, що 17 лютого 2016 року позивач познайомилася з відповідачем в колі спільних друзів, після чого вони почали зустрічатися та проживати без реєстрації шлюбу у квартирі позивачки. Але через пів року близьких стосунків, відносини між сторонами зіпсувалися і були припинені. Пізніше позивачка дізналася, що вагітна від відповідача, намагалася зв`язатися з ним, щоб повідомити йому, що чекає на їх спільну дитину, але відповідач змінив адресу, номер телефону та зовсім не виходив на зв`язок. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_3 . Оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька дитини у актовому записі про народження дитини були записані зі слів позивачки у відповідності до статті 135 СК України. Позивач випадково зустріла відповідача і він, побачивши сина, звернув увагу на схожість дитини з ним, а тому погодився на проведення тесту ДНК. Отримавши висновок експертного дослідження, яким підтверджено, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , останній повідомив, що все одно не піде до РАЦСУ реєструвати своє батьківство щодо ОСОБА_4 .

Таким чином, відповідач не визнає своє батьківство у добровільному порядку та відмовляється приймати участь у житті сина.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача та повідомила про підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить справу розглядати без його участі.

Представник Чернігівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просила справу розглядати без її участі, зазначивши, що при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 17 квітня 2018 № 0 відомості про батька ОСОБА_3 , а саме, ОСОБА_5 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11).

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 48951 від 10.07.2025, ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (а.с. 13-29).

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно частини 1 статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно частини 3 статті 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Також, суд зазначає, що ухвалення зазначеного рішення не впливає на отримання відповідачем відстрочки від мобілізації, оскільки на час розгляду справи йому виповнилося 70 років.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, ЦПК України та статтями 126, 128 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.12.2025.

Суддя