Справа№487/2957/25
Провадження №2-о/487/128/25
УХВАЛА

Іменем України

02.12.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Щербини С.В.,

за участю секретаря судового засідання Брижатої А.С.,

за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про дату, час та місце розглдяу справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Миколаївської міської ради, заінтересовані особи: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання спадщини відумерлою

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Миколаївська міська рада, заінтересовані особи: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Обгрунтовуючи заяву вказували, що Миколаївській міській раді стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується листом про надання інформації від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12 жовтня 2024 року №23.19-36/1601.

У власності померлої знаходилась квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, наданої Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» у листі від 09.01.2025 № 38 право власності на вищезазначену квартиру зареєстроване за ОСОБА_1 на підставні дублікату від 23 жовтня 2010 року свідоцтва про право власності від 15 червня 1992 року.

Право власності ОСОБА_1 на вищезазначену квартиру також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 квітня 2025 року № 421904689.

Зауважують, що у дублікаті від 23 жовтня 2010 року свідоцтва про право власності від 15 червня 1992 року зазначається, що дублікат був виданий ОСОБА_1 , однак у свідоцтві про право власності зазначено, що вищезазначена квартира належить ОСОБА_2 . Тобто ОСОБА_2 було змінено прізвище на ОСОБА_3 .

Про наявність спадкоємців на квартиру АДРЕСА_1 , невідомо.

Таким чином, після смерті ОСОБА_1 , відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру.

Враховуючи вищевикладене, просили визнати спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відумерлою та передати її Миколаївській міській територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі.

Представник заявника та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Відповідно до приписів ст.ст. 223 та 337 ЦПК України суд визнав за можливе провести судовий розгляд за відсутності представника заінтересованої особи, який не з`явилися в судове засідання, оскільки неявка такого не перешкоджає розгляду питання про визнання спадщини відумерлою.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що заяву про визнання спадщини відумерлою слід залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» у листі від 09.01.2025 № 38 право власності на квартира АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставні дублікату від 23 жовтня 2010 року свідоцтва про право власності від 15 червня 1992 року.

Право власності ОСОБА_1 на вищезазначену квартиру також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 квітня 2025 року № 421904689.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується копією Актового запису про смерть №415 від 19 квітня 2021 року.

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №82143002 від 08 серпня 2025 року, інформація про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_1 у спадковому реєстрі відсутня.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщені, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 16 червня 1964 року по 30 липня 2021 року.

Отже станом на час смерті ОСОБА_1 була зареєстрована за вищевказаною адресою.

За цією ж адресою, станом на час смерті ОСОБА_1 був зареєстрований ОСОБА_4 з 07 листопада 1961 року по 30 липня 2021 року.

Згідно відповіді Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса), між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис №973 від 19 жовтня 1993 року.

Відповідно до копії актового запису про смерть №434 від 21 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтями 1216-1218 ЦПК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За змістом ст. 1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст.ст. 334, 335, 337 та 338 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Отже вирішуючи питання про визнання спадщини суд зобов`язаний встановити відсутность спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Однак, як встановлено судом, після смерті ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки станом на час смерті ОСОБА_1 був зареєстрований із нею за однією адресою, що дозволяє спадкоємцям не звертатись із окремою заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Доказів того, що ОСОБА_4 звертався із заявою про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

При цьому, як зазначено вище, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В постанові Верховного Суду від 23.12.2019 р. (справа №175/423/18) зазначено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_1 спадщину фактично прийняв її чоловік ОСОБА_4 , не може йти мова про безспірність вимог заяви, тому вона підлягає залишенню без розгляду відповідно до ст. 294 ч. 6 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на вищевикладене заява про визнання спадщини відумерлою, підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з наявністю спору про право. Водночас заявник має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. 259-261, 293, 294, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Миколаївської міської ради, заінтересовані особи: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити Миколаївській міській раді право подачі позову на загальних підставах.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська,20, ;

Заінтересована особа 1: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 40, м. Миколаїв, ;

Заінтересована особа 2: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): м. Миколаїв, провулок Кур`єрський, будинок 7, .

Суддя С.В. Щербина