04.12.25 Справа №469/1613/24
2/469/291/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Тавлуй В. В.,

за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явилась,

представник позивача ОСОБА_2 - не з`явилася,

представник відповідача Головного управління

Держгеокадастру у Миколаївській області Шкапенко Т.О. - не з`явилась,

представник відповідача Коблівської сільської ради

Миколаївського району

Миколаївської області Панич В.М. - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та витребування її із чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 02 грудня 2024 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що Розпорядженням Березанської районної державної адміністрації № 320 від 26 березня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельних ділянок» затверджено проект землеустрою по відведенню земельних ділянок у власність громадянам України (згідно списку) для ведення особистих селянських господарств із земель державної власності (запасу) в межах території Ч-Української сільської ради Березанського району Миколаївської області та передано у власність земельні ділянки загальною площею 6.70 га ріллі із земель державної власності (запасу) для ведення особистого селянського господарства в межах території Ч-Української сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Згідно додатку до розпорядження під №5 їй виділено у власність земельну ділянку загальною площею 2.00 га ріллі.

На підставі вказаного розпорядження 21 вересня 2010 року вона отримала державний акт серії ЯЗ №242732 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :05:000:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Червоноукраїнської сільської ради Березанського району Миколаївської області (на даний час Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області).

10.05.2024 року вона звернулася до сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_3 із заявою виконати роботи із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

З метою визначення фактичної площі та розробки документації із землеустрою спеціалістом виконано комплекс топографо-геодезичних робіт, виконана кадастрова зйомка, в ході яких встановлено, що під час проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення Коблівської сільської ради помилково зареєстровано на місці розташування вказаної земельної ділянки іншу земельну ділянку комунальної власності за кадастровим номером :05:000:0220 (речове право зареєстровано за Коблівською сільською радою 15.05.2020), що вбачається із технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.05.2024.

27.06.2024 року вона звернулася з заявою до ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області. Рішенням №РВ-024 від 03.07.2024 державного кадастрового реєстратора Відділу №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Волинській області у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру її відмовлено у зв`язку з тим, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, та розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки: повне співпадіння з земельною ділянкою :05:000:0220.

З метою державної реєстрації земельної ділянки згідно діючого законодавства, вона 30.07.2024 року звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності, але рішенням № 74337558 від 30.07.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно Коблівської сільської ради Миколаївської області Морозовим С.А. її було відмовлено у державній реєстрації належної мені земельної ділянки, так як відомості про земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі, що суперечить вимогам закону.

Посилаючись на наведені обставини, положення ч.1 ст.81 ЗК, ч.1 ст.116 ЗК, ч.6 ст.118, ст.121 ЗК України,якими передбачено право громадян безоплатного набуття права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, на прецедентну практику Європейського суду з прав людини згідно якої стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна, позивачка зазначила, що вона мала усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням, щодо оформлення відповідної земельної ділянки шляхом реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим, просить задовольнити позов.

06 грудня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.46).

08 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачкою обрано не ефективний спосіб захисту, у зв`язку з чим, судове рішення. у випадку його ухвалення на користь позивачки не може бути виконаним (а.с.66-69).

02 липня 2025 року на адресу суду від відповідача Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив заявлені позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на те, що оспорювані дії щодо формування земельної ділянки були здійснені ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, яке видало Наказ №9143/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року, згідно якого земельні ділянки були передані у комунальну власність Коблівській сільській раді (а.с.94-95).

В обґрунтування заперечень проти позову також відповідач посилався на те, що за результатами дослідження наданих позивачем документів відсутня можливість остаточно встановити чи є земельна ділянка 2,0 га, кадастровий номер :05:000:0220, яка відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №9143/0/14-18-СГ від 20.12.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», додатків до цього наказу та Акту приймання- передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018 була передана Коблівській сільській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність, саме тією земельною ділянкою, загальною площею 2,0 га, кадастровий номер :05:000:0007, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_1 згідно державного акту серія ЯЗ №242732, виданого на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації №320 від 26.03.2009 року та зареєстровано в Книзі 21.09.2010 за № 77.

02 липня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.101).

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися.

Представник позивачки подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позв у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин суд ухвалив рішення за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права.

Судом встановлено, що згідно додатку під №5 до Розпорядження Березанської районної державної адміністрації №320 від 26 березня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельних ділянок», яким затверджено проект землеустрою по відведенню земельних ділянок у власність громадянам України (згідно списку) для ведення особистих селянських господарств із земель державної власності (запасу) в межах території Ч-Української сільської ради Березанського району Миколаївської області позивачці ОСОБА_1 виділено у власність земельну ділянку загальною площею 2.00 га ріллі, що підтверджується копіями вказаних документів.

На підставі вказаного розпорядження 21 вересня 2010 року позивачці ОСОБА_1 видано державний акт серії ЯЗ №242732 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :05:000:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Червоноукраїнської сільської ради Березанського району Миколаївської області (на даний час Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області), що підтверджується його копією.

За інформацією Відділу №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26.09.2024 року за вих.№ 4398/354-24 згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, які велися до 01.01.2013 земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0007, площею 2.0 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Коблівської сільської ради (Український старостинський округ) перебуває у приватній власності ОСОБА_1 згідно Державного акта на праві власності на земельну ділянку серії ЯЗ №242732, виданого на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації № 320 від 26.03.2009 та зареєстрованого в Книзі 21.09.2010 за №77.

Також, належність позивачці на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0007, площею 2.0 га вбачається з Відповіді ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 25.11.2024 року за вих.№ 29-14-0.130-5314/2-24 на адвокатський запит за змістом якої, у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 21.09.2010 за №77 у приватній власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0007, площею 2.0 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Коблівської сільської ради, відомості про яку у Державному земельному кадастрі відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0007, площею 2.0 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Коблівської сільської ради (Український старостинський округ.

Разом з тим, як вбачається з дослідженої судом документів, Рішенням №РВ-024 від 03.07.2024 року державного кадастрового реєстратора Відділу №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Волинській області позивачці відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з тим, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, та розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки: повне співпадіння з земельною ділянкою :05:000:0220, а Рішенням №74337558 від 30.07.2024 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Коблівської сільської ради Миколаївської області Морозова С.А. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації належної її земельної ділянки, на підставі того, що відомості про земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі.

За даними наданих позивачкою доказів Рішенням позачергової XXXIV сесії 8 скликання Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №1 від 15 січня 2019 року вирішено прийняти земельні ділянки сільськогосподарського призначення з державної власності у комунальну власність Коблівської сільської ради у межах території Коблівської сільської ради загальною площею 5606,3836 га (605 земельних ділянок, згідно Додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області)

У зв`язку з цим, на підставі вказаних документів, 15.05.2020 року державним реєстратором Коблівської сільської ради Морозовим С.А. на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 22.12.2018 року, наказу від 20.12.2018 року, виданих Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 15.01.2019, зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0220 за Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області, форма власності комунальна.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 фактично не може реалізувати своє право власності на спірну земельну ділянку, оскільки фактично передано у володіння з присвоєнням іншого кадастрового номеру, а саме номеру :05:000:0220.

Згідно ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами.

Згідно з частиною першою статті 125 ЗК України (у редакції, чинній на час отримання Державного акта) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позов суд виходить з наступних вимог закону.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області є територіальним органом Держгеокадастру.

Відповідно до пункту 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 (далі Положення) , завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Миколаївської області.

До компетенції Головного управління належить ведення Державного земельного кадастру, інформаційна взаємодія Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку (п.9 Положення); виконання на території Миколаївської області робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру (п.10); державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації (п.11); ведення поземельної книги та видача витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки (п.12); розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Миколаївської області (п.13); внесення у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності (п.14).

Відповідно до визначень, наведених в статті 1 Закону № 3613-VI, Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кожна земельна ділянка під час реєстрації отримує унікальний код - кадастровий номер. Це індивідуальний набір цифр і знаків, який зберігається за ділянкою протягом всього часу її існування.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (ст. 2 Закону № 3613-VI)

Відповідно ст.15 Закону №3613-VІ до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка;інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч.6 ст.16 Закону №3613-VІ кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Частинами 1, 5 статті 5 Закону №3613-VІ встановлено, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №3613-VІ, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №3613-VІ, державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №3613-VІ, відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в розрізі пункту 69 Порядку №1051 здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Згідно абз.1 п.4 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №3613-VІ у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, безпідставною, і такою, що не відповідає вимогам закону передачу у власність відповідача Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №242732 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :05:000:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Червоноукраїнської сільської ради Березанського району Миколаївської області (на даний час Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області).

У зв`язку цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 в частині витребування на користь ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0220 площею 2,0 га є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В решті частини позовних вимог, а саме в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки, суд вважає такі вимоги безпідставними, оскільки скасування державної реєстрації земельної ділянки унеможливить її витребування за рішенням суду, а відтак порушення майнові права позивачки не будуть поновлені.

Таким чином, суд вважає, що у цій частині позовних вимог позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Заперечення відповідача Коблівської сільської ради проти позову суд не враховує при ухваленні рішення по суті спору, оскільки вони не спростовують встановлені судом обставини у спірних правовідносинах та необхідність поновлення прав позивачки.

Вирішуючи питання про можливість стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно положень ч.2. ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 54/24 від 15.11.2024 року, копії додаткової угоди від 02.12.2024 року, Акт приймання-передачі наданих послуг від 02.12.2024 року, копії квитанції на оплату послуг адвоката в сумі 14534,40 грн.

За змістом ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, приймаючи до уваги складність зазначеної цивільної справи, яку слід вважати складною з огляду на предмет та підстави позову, а також склад осіб, що приймають участь у справі, характер виконаних адвокатом робіт, які слід вважати об`ємними, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, який становить дев`ять годин, обсяг наданих адвокатом послуг, в тому числі, участь адвоката в одному судовому засіданні та здійснення адвокатського запиту на адресу відповідача, значення, яке вказана справа має для позивача, який позбавлений можливості прийняти у спадщину земельну ділянку, що належала на праві власності його матері, наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 , суд вважає, що з відповідача Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у сумі 8478,40 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача Коблівської сільської ради на користь позивачки сплачені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1233,20 грн. (за вимогу майнового характеру).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд, у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та витребування її із чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Витребувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0220 площею 2,0 га з цільовим призначенням - землі запасу, яка розташована в межах території Коблівської сільської ради (Український старостинський округ) Миколаївського (колишнього Березанського) району Миколаївської області, з незаконного володіння Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (, адреса: вул.Одеська, 4, с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області), право власності за якою зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 травня 2020 року, номер запису про право власності 36593599.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України стягнути з Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 9711,60 грн., в тому числі: витрати на сплату судового збору 1233,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу 8478,40 грн.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 грудня 2025 року.

Суддя: