2-з/465/142/25
У Х В А Л А

іменем України

"04" грудня 2025 р.

Суддя Франківського районного суду м.Львова Ванівський Ю.М., розглянувши заяву представника заявника Адвокатське об`єднання «Автопоміч Україна» - Заставного Романа Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Адвокатського об`єднання «Автопоміч Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановив:

Представник позивача адвокатського об`єднання «Автопоміч Україна» Заставний Роман Андрійович подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

З позовною заявою позивач також подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які наявні на банківському рахунку (IBAN): НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), в межах суми у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, що є ціною позову, котрий забезпечується.

Стверджує, що Адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» надавалася ОСОБА_1 професійна правнича (правова) допомога. Відповідач не виконав прийнятих на себе зобов`язань щодо оплати за надані послуги, грошові кошти АО «Автопоміч Україна» не отримано. Станом на поточну дату у ОСОБА_1 існує заборгованість за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 30 000,00 гривень. Отже, між сторонами дійсно виник спір та у разі не вжиття заходів забезпечення позову, існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та може завдати позивачу матеріальної шкоди так як не вжиття зазначених заходів, може в подальшому ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог, повернення належних позивачу коштів, якщо такі будуть зняті готівкою Відповідачем з відповідного банківського рахунку, буде утруднене або взагалі неможливе.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які наявні на банківському рахунку відкритому на ім`я відповідача, в межах суми, що є ціною позову стосується предмету позову і є співмірним з позовними вимогами, і вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суддя, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

За умовамич.1ст.150ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «Автопоміч Україна» матеріальної шкоди в розмірі 30 000,00 грн.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову стороною позивача не доведено, що права позивача можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу, та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів реального наміру відповідача відчужити все своє майно та бажання навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про наміри відповідача приховати кошти; вчинити дії, спрямовані на уникнення можливого виконання рішення суду; наявність ризику неплатоспроможності відповідача.

Беручи до уваги зазначені вище обставини, доводи наведені в обґрунтування заяви, відсутні достатні підстави для вжиття заходів забезпечення позову та є передчасними.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258-261, 353-355ЦПКУкраїни,

постановив:

у задоволенні заяви представника заявника Адвокатське об`єднання «Автопоміч Україна» - Заставного Романа Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Адвокатського об`єднання «Автопоміч Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ванівський Ю.М.