Справа № 177/2436/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

01 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Ковтун Н.Г.

за участі: секретаря Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 177/2436/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом 30 серпня 2025 року через систему «Електронний суд», в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 324,84 грн., яка складається з суми заборгованості 15 530,00 грн., суми інфляційних втрат - 3395,86 грн., суми 3 % річних -1398,98 грн., а також судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.07.2024 року відповідно протоколу загальних зборів №1716 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ВІН ФІНАНС».

28.08.2018 року між ТОВ «Авентус Україна » та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №286490..

Відповідно до умов договору відповідачу надано позику у розмірі 3500,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту №286490, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в результаті чого має заборгованість у розмірі 15 530,00 , а саме: основного боргу - 3500,00 грн., сума боргу за проценти - 1890,00 грн., сума боргу за пенею та штрафами - 10140,00 грн.

12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу №1 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області справу передано за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в прохальній частині позову просить суд про розгляд справи за відсутності сторін, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада».

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, проти чого позивач не заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2018 року між ТОВ «Авентус Україна » та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №286490. який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».

Пунктом 1.1 відповідачу надано грошові кошти у розмірі 3500,00 грн.

Пунктом 1.2 сторони погодили наступну фіксовану проценту ставку за користування кредитом :

1.2.1 0,01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (3,65% річних) в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору.

Відповідно до п. 1.4 Строк дії договору 30 днів.

12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу №1 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з ст. 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обгрунтованою та документально підтвердженою та становить 15 530,00 , а саме: основного боргу - 3500,00 грн., сума боргу за проценти - 1890,00 грн., сума боргу за пенею та штрафами - 10140,00 грн., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Щодо розрахунку інфляційних витрат та 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з боржника на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 3395,86 грн., суми 3 % річних -1398,98 грн..

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Цикл Фінанс» судові витрати у сумі 2422,4 гривень судового збору.

Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З досліджених Договору № 33 про надання правової допомоги від 22.03.2024 Додаткової угоди 33 про надання правової допомоги від 22.03.2024 , детальним описом , судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 5000 гривень.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04).

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» слід стягнути 2000 грн. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 324,84 грн., яка складається з суми заборгованості 15 530,00 грн., суми інфляційних втрат - 3395,86 грн., суми 3 % річних -1398,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», , адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора, буд. 8.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя Ковтун Н.Г.