Справа № 569/3353/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката - Семенюти Р.А.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача адвоката - Коханої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики/борговою розпискою від 24.11.2024 року в розмірі 1407000,00 (один мільйон чотириста сім тисяч) гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені Позивачем судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтував наступними доводами. 24.11.2024 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 кошти в розмірі 1407000,00 гривень на власні потреби, які зобов`язався повернути: 373800, 00 гривень не пізніше 27.11.2024 року; 214200 гривень не пізніше 04.12.2024 року; решту суми 819000,00 гривень - не пізніше 24.12.2024 року. Про що власноруч написав Розписку від 24.11.2024 року. Крім того, 24.11.2024 року Відповідач склав заяву, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Хомутовським В.С., про те, що він повністю розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, без будь-якого тиску зі сторони та відповідно до власного волевиявлення, підтверджує факт, що його борг перед Позивачем дійсно становить 1407000,00 (один мільйон чотириста сім тисяч) гривень. При цьому він повідомляє усім заінтересованим у тому особам, що боргові зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо вказаної вище грошової суми виникли у нього за розпискою виданою ним позикодавцю у простій письмовій формі 24.11.2024 року, у якій було встановлено дату повернення боргу: 373800, 00 (триста сімдесят три тисячі вісімсот) гривень не пізніше 27.11.2024 року; 214200,00 (двісті чотирнадцять тисяч двісті) гривень не пізніше 04.12.2024 року, а решту суми - 819000,00 (вісімсот дев`ятнадцять тисяч) гривень - не пізніше 24.12.2024 року. Текст заяви ним був прочитаний, власноручно підписаний та її зміст повністю відповідав його волі. Вказані Розписка та заява скріплені особистим підписом Відповідача, що підтверджується оригіналом Розписки та відповідної заяви. Однак, до даного часу Відповідач вказані кошти не повернув та повертати категорично відмовляється. Позивач неодноразово телефонував Відповідачу, зустрічався з ним та пропонував, аби він повернув його кошти, однак Відповідач відмовляється це робити, не дивлячись на те, що має можливість повернути позичені ним кошти. Внаслідок такої поведінки Відповідача Позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Семенюта Р.А., який діє згідно ордеру Серія АІ № 1826244 від 18.02.2025, підтримали позов у межах його доводів та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що брав у позивача у борг приблизно 12тис. 500 доларів США. Розписку на більшу суму боргу підписав під тиском при цьому були присутні дві особи. Пропонував позивачу урегулювати спір поза судом, проте він не погодився. Нотаріуса вибирали спільно, близько офісу, який у нього був на вул. Кавказькій в м.Рівне, де і були передані гроші.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Кохана О.О., яка діє згідно ордеру Серія ВК № 1171461 від 12.05.2025, підтримала правову позицію свого довірителя, просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 20.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

27.02.2025 р. представником позивача адвокатом Семенютою Р.А. подано заяву про усунення недоліків та долучено лист Головного управління Казначейства у Рівненській області №05.1-08-10/1281 від 26.02.2025, яким підтверджено оплату судового збору.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 17.06.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання , повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

За ст. 530 ЦК України, Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З метою захисту майнових інтересів позичальника від недобросовісного позикодавця згідно зі статтею 1051 ЦК України позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обставину стосовно передання, чи навпаки, непередання грошових коштів або речей доводить та сторона, яка посилається на таку обставину. При встановленні судом факту неотримання позичальником від позикодавця грошей або речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається неукладеним. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 559/2587/19 (провадження № 61-1059св22).

Судом встановлено, що 24.11.2024 року ОСОБА_2 позичив (взяв у борг) у ОСОБА_1 кошти в розмірі 1407000,00 (один мільйон чотириста сім тисяч) гривень на власні потреби, які зобов`язався повернути: 373800, 00 (триста сімдесят три тисячі вісімсот) гривень не пізніше 27.11.2024 року; 214200 (двісті чотирнадцять тисяч двісті) гривень не пізніше 04.12.2024 року; решту суми 819000,00 (вісімсот дев`ятнадцять тисяч) гривень - не пізніше 24.12.2024 року, про що власноруч написав розписку від 24.11.2024 року.

Крім того, 24.11.2024 року Відповідач склав заяву, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Хомутовським В.С.,зареєстровану у реєстрі за № 2518, про те, що він повністю розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, без будь-якого тиску зі сторони та відповідно до власного волевиявлення, підтверджує факт, що його борг перед Позивачем дійсно становить 1407000,00 (один мільйон чотириста сім тисяч) гривень. При цьому він повідомляє усім заінтересованим у тому особам, що боргові зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо вказаної вище грошової суми виникли у нього за розпискою виданою ним позикодавцю у простій письмовій формі 24.11.2024 року, у якій було встановлено дату повернення боргу: 373800, 00 (триста сімдесят три тисячі вісімсот) гривень не пізніше 27.11.2024 року; 214200,00 (двісті чотирнадцять тисяч двісті) гривень не пізніше 04.12.2024 року, а решту суми - 819000,00 (вісімсот дев`ятнадцять тисяч) гривень - не пізніше 24.12.2024 року. Текст заяви ним був прочитаний, власноручно підписаний та її зміст повністю відповідав його волі.

Вказані Розписка та заява скріплені особистим підписом Відповідача, що підтверджується оглянутою у судовому засіданні та приєднаної до матеріалів справи оригіналом розписки та відповідної заяви.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2019 року по справі № 369/3340/16-ц, провадження № 61-7418св18, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

У постанові Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі №143/280/17, провадження №61- 33033св18, додатково звернуто увагу судів на те, що поясненнями сторони та показаннями свідка не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором позики. Наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргової розписки в позивача підтверджує наявність боргу (постанова Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 483/1953/16-ц, провадження №61-33891св18).

Боргова розписка в оригіналі надана та оглянута судом, приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов`язання в повному об`ємі.

Оцінюючи заперечення відповідача проти позову щодо того, що він написав розписку під тиском, суд не знайшов цьому підтвердження. Разом з тим, судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження доводів відповідача щодо позики у меншій сумі, ніж вказана у розписці.

Таким чином, сума позики, яка підлягає поверненню становить 1407000,00 грн. та не повернута відповідачем добровільно, відтак, підлягає стягненню рішенням суду з відповідача на користь позивача в рахунок погашення боргу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати оплата судового збору в сумі судовий збір в сумі 11256,00 грн. Сторона позивача у судовому засіданні зазначила, що має намір скористатися правом стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики/борговою розпискою від 24.11.2024 року в розмірі 1 407 000 (один мільйон чотириста сім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11256 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 00 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення виготовлене 01.12.2025.

Суддя О.В.Панас