Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/702/24
Номер провадження2/173/87/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 грудня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми майнового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24.09.2021 року о 21:45 год., на а/ш Н-08 в с. Бородаївка, Дніпропетровської області сталась ДТП за участю транспортних засобів «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «КІА» номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 .

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 по справі №173/2212/21 про адміністративне правопорушення відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

На момент настання ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ОСОБА_2 звернулася до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 130000 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1510 грн., у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.09.2021 року о 21:45 год., на а/ш Н-08 в с. Бородаївка, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 11030» д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого, здійснив наїзд та зіткнення з автомобілем "KIA SORENTO" д/н НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі автодороги в зустрічному напрямку. В результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а також автомобіль "Hyundai Tucson" д/н НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Автомобіль потерпілої був застрахований відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0822136 від 25.07.2021, укладеного між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 13.11.2021 встановлено, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Kia Sorento 2.4 GDi, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 130283,52 грн.

Позивача власником автомобіля Kia Sorento було вчасно повідомлено про ДТП та подано заяву про здійснення страхового відшкодування.

Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 130000 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1510 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 1108492 та № 1108810

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та іншим законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Положенням ст.980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення;майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктами 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із ст. 1188 Цивільного кодексу України вбачається, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на те, що вина відповідача у скоєні ДТП є підтвердженою, враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 130000 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1510 грн., суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по виплаті вказаного розміру страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісара є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 12,13,81,141,259,263-265,268,273,280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (01054, м. Київ вул. Леонтовича, 9 корп 1, оф 301) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення суми майнового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 131510 (сто тридцять одна тисяча п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв