Справа № 930/925/25
Провадження №2/930/655/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2025 року м.Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Войницької Т.Є. ,
за участі секретаря судового засідання Шелест Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирів цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
ТОВ "СВЕА ФІНАНС" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2239779 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами укладеного договору, відповідачу був наданий кредит на суму 5000 гривень строком на 30 днів зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою -1,90% на день. ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит шляхом перерахування коштів на карту позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальником було вказано при оформленні кредиту. Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання. 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладений договір факторингу №2-15072022, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і до відповідача. Відповідно до додатку 1 (реєстру реєстру боржників) до Договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2239779 складає: 16 400,00 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №2239779 від 12.08.2021 року становить: заборгованість по тілу 5000,00 грн., заборгованість по відсотках -11 400,00 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача в свою користь заборгованість у вказаній сумі, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 02.04.2025року відкрито провадження у справі,розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням, у якому просив розгляд справи провести у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував щодо ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, однак зворотнє поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній» за вказаною адресою.
Відповідно до пункту 3 частини 8статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 12.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 2239779 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Договір); Договір було підписано ОСОБА_1 12.08.2021 року об 11:46:48 год. електронним цифровим підписом С489.
Згідно з п.п. 1.2, 1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 грн., строк кредиту - 30 днів, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.
Відповідно до п. 1.4.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.1 Договору.
Згідно з п. 2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.
Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що TOB "Лінеура Україна"надається кредит в розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, річна процентна ставка становить 693,50% . Орієнтована загальна вартість кредиту становить 7850,00 грн.
Згідно з умовами п.п.4.1.1-4.1.2 Договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою клієнта шляхом укладення Додаткового договору, пропозиція вчиняється шляхом натискання кнопки «ПРОДЛИТЬ КРЕДИТ/ПРОДОВЖИТИ КРЕТИТ» в Особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих на несплачених на дату платежу процентів. Після отримання коштів заява клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою.
Відповідно до п.4.1.3 Договору Товариство має право протягом 24 годин з моменту вчинення клієнтом вказаних в п.4.1.2 Договору дій, акцентувати пропозицію (оферту) клієнта про продовження строку користування кредитом шляхом направлення клієнту засобами зв`язку текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомленні клієнтом Товариству в Особистому кабінету/зазначені в Договорі та Одноразовий ідентифікатор у вигляді коду для підтримання клієнтом Додаткового договору.
Пунктами 4.2.1, 4.2.2, 4.2.5 Договору передбачено, що сторони домовилися, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту; Клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів; загальна кількість автопролонгації за цим Договором не може бути більшою 120 календарних днів.
09.09.2021між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладений додатковий договір до Договору №2239779 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.3.1, 3.2 строк користування кредитом продовжений на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 10.10.2021, процентна ставка за користування кредитом 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
15.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Лінеура Україна» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», було укладено Договір Факторингу №2-15072022, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Лінеура Україна», визначеними в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2239779 від 12.08.2021.
Як вбачається з нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024, змінено назву з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України).
Положення ст. 639 ЦК України передбачають, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Особливості укладання електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також, відповідно до частини першої, другої статті шостої ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Як вбачається з матеріалів справи, Договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону Україну «Про електронну комерцію».
Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, строк дії кредитного договору, порядок та строк його пролонгаціЇ/автопролонгації.
Надавши відповідачу кредит на умовах, визначених кредитним договором, позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі.
Разом з тим, відповідач, користуючись отриманими коштами, взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного договору належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За нормою ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно ч. 1ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що ТОВ СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного договору факторингу №№2-15072022 від 15.07.2022 .
Згідно з розрахунком заборгованості за період з 12.08.2021 по 08.01.2022 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складає 16 400,00 грн, з яких: 5000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 11 400,00 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом.
Оцінюючи наданий представником позивача розрахунком заборгованості, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, виходячи з наступного.
Умовами Договору про надання споживчого кредиту №2239779, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , сторонами погоджено строк користування кредитом 30 днів.
При цьому, між сторонами укладено додаткову угоду від 09.09.2021, якою строк надання кредиту продовжено до 10.10.2021.
У подальшому, у зв`язку із неналежним виконанням договору відповідачем та наявністю заборгованості на кінець строку договору, договір автоматично продовжився на 15 днів, після чого, у зв`язку із цими ж обставинами, договір знову автоматично пролонгувався відповідно до п.п. 4.2.1, 4.2.2 договору.
Разом з тим, відповідно до п.4.2.5 договору загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою 120 днів.
Договір між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено 12.08.2021, тому 120-й день строку договору припадає на 09.12.2021.
У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
З огляду на розрахунок заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку дії Договору про надання споживчого кредиту № 2239779 від 12.08.2021, є неприйнятним.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору, тобто після 09.12.2021, задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2239779 від 12.08.2021, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , у розмірі 13 550,00 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5000,00 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом, нарахованими за період з 12.08.2021 по 09.12.2021 у сумі 8550,00 грн.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позов був заявлений у сумі 16 400,00 грн., а задоволений на 13 550,00 грн. і судові витрати склали 2422,40 грн., то ці витрати розподіляються у такий спосіб:
16 400,00 грн./13 550,00 грн. = 1,210 2422,40 грн./1,210=2002,00 грн.
За таких обставин, відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2002,00 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 279, 263-265, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором №2239779 від 12.08.2021 у розмірі 13 550 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8 550,00 грн.-заборгованість за відсотками.
У решті позовних вимог-відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2002 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т. Є. Войницька