Справа № 522/9502/25
Провадження № 2-др/522/174/25
Приморський районний суду м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С. розглянув в письмову провадженні (без виклику сторін) заяву Обслуговуючого кооперативу «Монблан-4» про ухвалення додаткового судового рішення.
Рішенням суду від 18.09.2025 частково задоволено позов ОК «Монблан-4», стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОК «Монблан-4» заборгованість в рівних частках.

23.09.2025 позивач подав заяву про стягнення з відповідачів солідарно судових витрат за надання правової допомоги 10 000 грн.

13.10.2025 ОСОБА_1 подав заяву, якою просить відмовити стягненні цих витрат, посилаючись на відсутність підстав для подання позову до суду.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходив з наступного.

15.04.2025 між АО «Адвокатська компанія «Якових та Партнери» та ОК «Монблан-4» (клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту з питань, що стосуються клієнта (п.1, 2 Договору).

Вартість послуг адвоката за цим договором встановлюється на підставі додаткової угоди (п. 4 Договору).

Строк дії договору до підписання акту завершення робіт чи протоколу про неможливість вирішення питання правовими діями (п.6 Договору).

15.04.2025 підписано Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги, згідно якої, гонорар адвоката складає 10 000 грн., а представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції включає в себе: 1) ознайомлення з матеріалами справи та судовою практикою; 2) підготовку та подання позовної заяви (п.1 Додаткової угоди).

23.04.2025 ОК «Монблан-4» сплатило на користь АО «Адвокатська компанія «Якових та Партнери» 10 000 грн. гонорару за Договором від 15.04.2025.

Згідно з Актом виконаних робіт від 19.09.2025, підписаний сторонами, адвокатом надано наступну правничу допомогу:

- ознайомлення із документами та іншими матеріалами справи, судовою практикою в подібних справах - тривалість 1 година, вартість 2 500 грн.;

- підготовка і подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг тривалість 2 години, вартість 5 000 грн;

- підготовка і подання до суду відповіді на відзив у справі №522/9502/25 тривалість 1 година, вартість 2 500 грн.

Всього 10 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Позивач в позові зазначив попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу 10 000 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону (постанова Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17).

Верховний Суд часто підкреслював на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15).

Аналізуючи суть кожної з наданих адвокатом послуг, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Тобто, послугою адвоката, яка надається клієнту є, зокрема, «складання позовної заяви» яка включає в себе її створення як певного правового документа та відповідне (письмове чи електронне) оформлення.

Отже, «ознайомлення із документами та іншими матеріалами справи, судовою практикою в подібних справах», які визначені сторонами вартістю 2 500 грн. не є окремим видом правової допомоги та не може включатися до правничої допомоги як судові витрати.

В зв`язку з цим обгрунтованими та відповідними до даної справи витратами є лише витрати на складання позовної заяви та відповіді на відзив, вартістю 7 500 грн.

При цьому, суд враховує, що предмет позову є типовим, та не потребує докладання значних зусиль для підготовки та написання відповідного позову. Ціна позову не є великою, справа розглянута в спрощеному провадженні без виклику сторін. Позовна заява направлена до суду поштою, а відповідь на відзив подана через Електронний суд.

Відповідач ОСОБА_1 конкретних заперечень щодо розміру та підстав судових витрат позивача не надав, його посилання на безпідставність позову значення ніякого немає у вирішенні питання стягнення судових витрат.

Отже, оцінюючи характер наданої адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до представлених документів, враховуючи фіксованість розміру гонорару адвоката, та відсутність змістовних заперечень щодо суми витрат з боку відповідача, керуючись критеріями, що визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України та частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає справедливим для відшкодування ОК «Монблан-4» судових витрат на правничу допомогу за представлення інтересів позивача адвокатом у суді першої інстанції в сумі 4 000 грн.

Оскільки відповідальність відповідачів, як співвласників квартири, за невиконання обов`язку оплати житлово-комунальних послуг розділена судом порівну, суд стягує суму витрат позивача на правничу допомогу з відповідачів в рівних частинах по 2 000 грн. з кожного.

Керуючись ст. 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву Обслуговуючого кооперативу «Монблан-4» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Монблан-4» витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень в рівних частках, тобто по 2 000 гривень з кожного.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ярема Х.С.