Справа № 489/4943/25
Номер провадження 2/489/2664/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр» або позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29.05.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № -79759.

16.06.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 102633219.

16.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено Договір № 75271919.

Відповідно до Договорів, основними умовами кредитів передбачено всі істотні умови договорів, а саме: розмір кредитів, строки користування кредитами, строк дії Договорів, відсоткові ставки за користування кредитами, загальна вартість кредитів та всі інші платежі, пов`язані з виконанням вищенаведених Договорів. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

21.12.2021 було укладено договір №21-12/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-79759. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-79759. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №-79759.

30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102633219. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102633219. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №102633219.

30.12.2021 було укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75271919. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75271919. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75271919.

Представник позивача просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Договорами № -79759 від 29.05.2021, № 102633219 від 16.06.2021, № 75271919 від 16.06.2021 у розмірі 90133,47 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому вказав, що договори № -79759 від 29.05.2021, № 102633219 від 16.06.2021, № 75271919 від 16.06.2021 не містять підписів сторін. позивач у позові не вказує, яким чином був надісланий та отриманий відповідачем одноразовий ідентифікатор, яким чином відповідач здійснював дії щодо реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі. Позивачем не надано доказів, що роздруківка електронного листування може вважатися електронним документом. Таким чином позивачем не доведено факту укладення вищевказаних договорів та відповідно погодження умов кредитування. Позивачем не надано суду жодного доказу, який свідчив би про отримання відповідачем коштів. Також, подані позивачем копії договорів факторингу не містять будь - якої інформації, яка могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача, а витяги не містять підписів сторін, що уклали договір факторингу. Позивач неправомірно нараховує відсотки поза межами строку кредитування, а доказів зміни умов кредитного договору не надає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

29.05.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № -79759 та підписано Паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов яких кредит складає 3500 грн., строк кредитування - 20 діб та починається з 29.05.2021 і закінчується 18.06.2021 (включно); орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 1404%.

Відповідно до п.п. 9.4, 9.7 вказаного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702,00% річних. Сторони домовилися, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч.2 ст.625 ЦКУ у розмірі, передбаченому п.п.9.4. цього Договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та чи на адресу електронної пошти позичальника.

Вказаний договір та Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Окрім того, 16.06.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 102633219 та підписано за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких сума кредиту становить 12000,00 грн., кредит надається строком на 25 днів з 16.06.2021; термін повернення кредиту та сплати комісії - 11.07.2021; комісія за надання кредиту - 1800,00 грн., яка нараховується за ставкою 15,00% від суми кредитку одноразово; проценти за користування кредитом: 5100,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70% від суми фактичного залишку за кожен день строку кредитування; стандартна (базова) процентна ставка - 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 2.3 вказаного Договору передбачена пролонгація строку кредитування: на пільгових умовах (позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту) та на стандартних умовах (позичальник може збільшити сирок кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитним коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Користування кредитним коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом).

Відповідно до п. 2.3.2 Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає (ють) у наступному: а) здійснені платежу (ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору.

Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особовому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення.

Тобто, аналіз вищенаведених пунктів Договору, дає підстави стверджувати, що сторонами погоджено, що користування кредитними коштами припиняється у випадку якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем, а продовження користування такими коштами є авто пролонгацією строку кредитування у відповідності до умов п.2.3.2 Договору.

Платіжним дорученням 28816154 від 16.06.2021 ТОВ "Мілоан" перерахувало ОСОБА_1 кошти у розмірі 12000 грн.

Також, 16.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено Договір № 75271919, відповідно до умов якого сума позики склала 8480,00 грн., строк позики - 30 днів, ставка (базова) 1,99% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70%. Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

У п.5.2 вказаного Договору зазначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті , їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації йому зрозумілі.

Відповідно до п.6.8 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" сторони домовилися, що у разі неповернення позичальником заборгованості у встановлені Договором позики строки (дата повернення позики) Товариство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою; змінити кінцеву дату строку дії договору позики на дату фактичного виконання позичальником своїх зобов`язань.

21.12.2021 укладено договір №21-12/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-79759, що підтверджується реєстром боржників.

30.11.2021 укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102633219, що підтверджується реєстром боржників.

30.12.2021 укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75271919, що підтверджується реєстром боржників.

10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №-79759, №102633219, №75271919, що підтверджується відповідними реєстрами боржників та витягами з нього. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В ч.2 ст. 517 ЦК України зазначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 від 23.09.2015 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2020 у справі №681/44/15-ц.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті . Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог законодавства, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Зі змісту кредитних договорів №-79759, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 слідує, що при їх укладенні позичальником було вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податку, адреса реєстрації проживання, номер мобільного телефону та електронна адреса.

Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Таким чином, можна стверджувати, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту) на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач посилається на неукладеність таких договорів та ту обставину, що наявні в матеріалах справи паперові копії кредитних угод не можуть вважатися електронними документами.

Суд зазначає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

29.05.2021, 16.06.2021 та 16.06.2021 договори №-79759, №102633219 та №75271919 відповідно, які були підписані відповідачем електронним підписом, відтворені шляхом використання одноразового ідентифікатора і були надіслані на номер мобільного телефону відповідача.

Суд вважає, що такі договори укладено саме з ОСОБА_1 , які ідентифікуються за зазначеними нею самою у договорі персональними даними, а саме: РНОКПП, даними паспорту, номером банківської картки, що належить відповідачу. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.

До того ж, договори №-79759, №102633219 та №75271919 на момент розгляду справи відповідачем не оспорювалися, а враховуючи презумпцію правомірності договорів, є чинними та обов`язковими для виконання сторонами. Використання позичальником отриманого коду, а також надання ним своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування, а тому договори вважаються укладеними.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності доказів про перерахунок її коштів, оскільки це спростовується випискою по рахунку ОСОБА_1 яка надана на вимогу суду АТ КБ«Приватбанк» ,за період з 29.05.2021 по 05.06.2021, з 16.06.2201 по 23.06.2021.

Відповідач, з-поміж іншого, посилається на нарахування відсотків у завищеному розмірі, оскільки такі нараховувалися поза межами строку кредитування, а доказів зміни умов кредитування позивачем надано не було.

Як слідує з наданого розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитом за Договором № -79759 нараховані на дату відступлення прав вимоги у розмірі 1279,00 грн., за період з 08.09.21 по 20.12.21 - за ставкою 1,95% денних у розмірі 7098 грн., та з 21.12.2021 по 23.02.2022 за ставкою 1,95% денних у розмірі 4436,25. Як встановлено судом у дослідженому договорі № -79759 сторони погодили, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч.2 ст.625 ЦКУ у розмірі, передбаченому п.п.9.4. цього Договору.

Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитом за Договором №102633219 станом на дату відступлення прав вимоги склали 10639,99 грн., а за період з 30.11.2021 по 23.02.2022 (за відсотковою ставкою 5% денних) - 32004,90 грн.Тобто, аналіз вищенаведених пунктів Договору, дає підстави стверджувати, що сторонами погоджено, що користування кредитними коштами припиняється у випадку якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем, а продовження користування такими коштами є автопролонгацією строку кредитування у відповідності до умов п.2.3.2 Договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №75271919 проценти відповідачу станом на дату відступлення прав вимоги склали 13165,62 грн. Таке нарахування відповідає погодженим між сторонами умовами кредитування, а саме сторони домовилися, що у разі неповернення позичальником заборгованості у встановлені Договором позики строки (дата повернення позики) Товариство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою.

Окрім того, відповідно до вказаного розрахунку заборгованості відповідачу нараховано за період з 30.12.2021 по 23.02.20223% річних - 39,03 грн. та інфляційні збитки - 247,68 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно з постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №918/344/17 формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч.2ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З наданого представником позивача розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідача, з яким погоджується суд, вбачається, що за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 нараховано три проценти річних у розмірі 39,03 грн. та 247,68 грн. інфляційних збитків, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом заявити клопотання про проведення судової економічної експертизи для здійснення перевірки правильності нарахування відсотків за кредитним договором, своїх розрахунків відповідач також не наводить. А, враховуючи відсутність у суду спеціальних знань в області економіки та правомірність укладеного кредитного договору, приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення відсотків з відповідача.

Відповідач також зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Вказані договори факторингу, які укладені між ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» , ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" є чинними, оскільки їх дійсність ніким не оспорено, а тому вони підлягають виконанню.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Позивачем надано договори факторингу, які оформлені та підписані належним чином, витяги з реєстру боржників, частково реєстри боржників, платіжні інструкції про перерахування узгодженої суми за договорами факторингів.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів, укладені договори факторингу та реєстри боржників, які є додатками до них.

Копія договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів, що підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до відповідача за вказаними договорами.

У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь-яких доказів не надано.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024, прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", заявку на надання юридичної допомоги №190, витяг з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025.

Проте суд не може погодитись із наведеним розрахунком в повному обсязі, враховуючи заперечення відповідача та співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт, беручи до уваги, що надані Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» послуги з надання усної консультації з вивченням документів не стосуються розгляду справи в суді. Також суд вважає час у шість годин, витрачений Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду таким, що не відповідає складності справи.

На підставі викладеного суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.89,259,263-265 ЦПК України, суд вирішив

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором № -79759 від 29.05.2021 у розмірі 16313,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн., заборгованість за відсотками - 12813,25 грн.; заборгованість за Договором №102633219 від 16.06.2021 у розмірі 51887,89 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7443,00 грн., заборгованість за відсотками - 42644,89 грн., заборгованість за комісією - 1800,00 грн.; заборгованість за Договором № 75271919 від 16.06.2021 у розмірі 21932,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8480,00 грн., заборгованість за відсотками -13165,62 грн., інфляційні збитки - 247,68 грн., 3% річних - 39,03 грн., а всього на загальну суму 90133,47 грн. (дев`яносто тисяч сто тридцять три гривні сорок сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» , , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.11.2025. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв