Ухвала

05 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 754/5568/25

провадження № 61-14997зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Пархоменка П. І., Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. про зобов`язання суддів змінити постановлені ухвали від 07 березня 2025 року щодо накладення штрафів та зобов`язання Голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду провести розслідування на предмет виявлення винних у зв`язку з ненадходженням клопотання позивача від 16.03.2025 до суддів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Пархоменка П. І., Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. про зобов`язання суддів змінити постановлені ухвали від 07 березня 2025 року щодо накладення штрафів та зобов`язання Голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду провести розслідування на предмет виявлення винних у зв`язку з ненадходженням клопотання позивача від 16.03.2025 до суддів.

Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 25 липня 2025 року відмовив у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Київський апеляційний суд постановою від 03 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року - без змін.

05 листопада 2025 року ОСОБА_1 надіслав засобами електронного зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2025 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 17 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2025 року повернув заявнику.

29 листопада 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами (там істотні для справи обставини, що не були встановлені судом), в якій просить скасувати ухвалу і передати справу на продовження розгляду у Деснянський районний суд м. Києва. Також, у тексті якої висловлено недовіру судді Зайцеву А. О. , а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 ..

Верховний Суд ухвалою від 02 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зайцева А. Ю. від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року визнав необґрунтованою та передав вказану заяву для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Верховний Суд ухвалою від 04 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Зайцева А. Ю. у справі № 754/5568/25 відмовив.

05 грудня 2025 року матеріали касаційного провадження повернуто судді Зайцеву А. Ю.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, що відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади, надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, а також особисту характеристику судді, оцінку його професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні процесуального документа.

Зокрема, в заяві заявник зазначає:

«По-2: вищевказаний суддя, який з КЦС, ЗОБОВ*ЯЗАНИЙ виконувати вимогу п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ (є і інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді) - а т.я. вищевказаний суддя, я не виключаю, що при розгляді інших справ у яких я є участником, буде розглядати і їх вирішувати, упереджено та необ`єктивно - так воно уви і сталося!!!: навожу вам докази щойно сказаного:

С/рішення А.Зайцева від 3.06.25р, справа № 754/1281/25 - моя заява про його відвід22.06.25р. (вони у вас є і тому я їх вам і не надаю).

С/рішення А. Зайцева від 30.06.25р., справа № 754/1281/25 - моя заява про його відвід 5.07.25р. (вони у вас є і тому я їх вам і не надаю).

С/рішення А. Зайцева від 3.07.25р, справа № 754/1281/25 - моя заява про його відвід 10.07.25р. (вони у вас є і тому я їх вам і не надаю).

Вважаю також за необхідне замітити і це НАЙГОЛОВНІШЕ!!! - у вищевказаній статті не вказано, що повинна бути обов`язково подана заява про відвід і те, що вона обов`язково повинна буди розглянута і вирішена, а це НАЙ-СУТТЄВІШЕ моє уточнення по вимогам цієї статті (ці мої слова підтверджує також ч.2 ст.19 КУ - своїми словами тлумачення: «що написано - те й повинно виконуватись з урахуванням принципу «Верховенства права» (ст.8 КУ) - якщо казати по простому).

По-3: повторюся ще раз - на цей раз для акценту: п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ - «Суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи», а підтвердження цього - див.вище ... вам же вимоги ч.2 ст.19 КУ ще не «пустий звук», а? Наполеглево пропоную вам ці конституційні вимоги НЕУХИЛЬНО виконати, вас це ЗОБОВ`ЯЗУЄ до речі ст.68 КУ ... не думаю, що ви на КОНСТИТУЦІЮ УКРАЇНИ «наплюєте»!

вищевказані дії цього судді караються також ст.367 ККУ і це тільки підтверджує вимогу п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ, яка цим суддею проігнорована і мою заяву про його відвід, які він також проігнорував ... нагадаю вам для акценту знову: суддя прямо чи побічно може бути заінтересований у результаті розгляду справи ... запом*ятали?

Примітка 2: у ст.57 ЗУ «Про судоустрій і ...» йдеться мова про «Присягу судді» - так, от у ній йдеться мова про сумлінне виконування суддею своїх обов`язків, а не виконання цих вимог карається ст.367 ККУ.

Ну, яке може бути після цього справедливе судочинство, коли одні і тіж порушення норм процесуального права цей суддя у подальшому допускає? - да ніякої справедливості від нього чекати буде глупо і це підтверджується фактами, які я навів вище!!!

ВИМАГАЮ: не виконуйте НПА, які нижче за рангом виконання чим ВИМОГИ КОНСТИТУЦІЇ (ч.2 ст.19 КУ), бо це принцип ВЕРХОВЕНСТВО ПРАВА (ст.8 КУ) короче: я ПОДИВЛЮСЬ і буду реагувати адекватно і жорстко, якщо звісно буде навпаки, бо мені вже імітація «справедливого судочинства» вже до «бісів» набридла „ не доводьте мене до «крайньої межі», прошу вас!!!!!!!!!!!, ібо я можу «зірватись» - у мене НЕРВОВО-ПСИХІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ (про це див.нижче) „ і все буде за законом - так, що це не залякування: не сплутайте!

***

Можуть також «вспливсти» негативні висловлювання про відповідачей у ході розслідування та с/з, але врахуйте наступне: у мене НЕРВОВО-ХРОНІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, а за ЗАХВОРІВАННЯ НЕ КАРАЮТЬ - ТАКУ ЛЮДИНУ ЛІКУЮТЬ (це знає навіть «дошкільня» - я звісно утрирую) ... я додаю з цього приводу копії характеристик лікарів на останню МСЕК (якщо вам знадобиться доказ - я вам його представлю - тільки скажіть … № 2,3).» (мову оригіналу збережено).

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим його заяву необхідно залишити без розгляду.

Крім того Верховний Суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/5568/25 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 43, 44, 260, 263 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі № 754/5568/25.

Заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року залишити без розгляду.

Попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/5568/25 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев