Провадження 2-с/185/76/25
У Х В А Л А

04 грудня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву стягувача ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 15 серпня 2025 року таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2025 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 755/11963/25 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з боржника судовий збір у розмірі 302,80 грн.

01.12.2025 до суду надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , де стягувач зазначає, що між нею та боржником ОСОБА_2 досягнуто згоди щодо порядку, розміру та умов матеріального утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . Сторони самостійно врегулювали питання аліментних зобов`язань, боржник виконує батьківський обов`язок з утримання дитини.

Відповідно ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Відтак, досягнення сторонами згоди щодо утримання дитини та добровільне виконання боржником батьківського обов`язку є підставою для визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, що відповідає принципу диспозитивності цивильного процесу.

Враховуючи, що стягувач (особа, на користь якої стягувались аліменти) добровільно відмовляється від примусового виконання судового наказу, підтверджує досягнення з боржником згоди щодо утримання дитини та відсутність необхідності в подальшому примусовому стягненні, а боржник не заперечує проти цього, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, для визнання судового наказу від 15 серпня 2025 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 173, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати судовий наказ Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2025 року у справі № 755/11963/25 в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНКОПП: НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 червня 2025 року та до досягнення дитиноюповноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.О. Бабій