ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/10034/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вареник Андрій Миколайович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2025 року, яке ухвалено суддеюМалаховською І. Б.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 27 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12.12.2018 між ОСОБА_1 та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №013/5716822-СК.

02.12.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право грошової вимоги до відповідачки у сумі 10 283,09 грн., з яких: 5 699,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 586,59 грн. сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 13.01.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв?язку з чим позивач просив суд: стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №013/5716822-СК від 12.12.2018 року в розмірі 10 283,09 грн., з яких: 5 699,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 583,59 грн. сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №013/5716822-СК від 12.12.2018 року в розмірі 10 283,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вареник А.М., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у Заяві-договорі про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 013/5716822/СК, який додано до позовної заяви, вказано суму бажаного кредитного ліміту 3 000 грн. Таким чином, за умови максимально можливого кредитного ліміту 3 000 грн., основна сума заборгованості ніяк не могла перевищувати цю суму і визначення цієї заборгованості в сумі 5 699,50 грн. є незрозумілим та вочевидь безпідставним, оскільки суперечить умовам цього договору.

У договорі факторингу від 02.12.2022 № НІ/11/7-Ф, укладеному між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме у пункті 3.3 відсутня сума боргу, яка відступається Клієнтом Фактору за цим договором та відсутня особа боржника, борг якого відступається. Доданий до позовної заяви витяг з Реєстру прав вимоги за договором факторингу від 02.12.2022 № НІ/11/7-Ф виготовлений виключно ТОВ «ФК «ЄАПБ» та не містить підпису і печатки АТ «ТАСКОМБАНК», тому він є неналежним доказом і не може братись до уваги.

Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не підтверджено належними та допустимими доказами, ані наявність у ОСОБА_1 заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 12.12.2018 № 013/5716822/ СК, ані суму цієї заборгованості, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Зазначає, що всі докази, додані до заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 16.09.2024, не відповідають вимогам ЦПК України, а тому не могли бути прийняті судом та не могли враховуватись при ухваленні рішення

У 4 виписках по особовому рахунку за період з 12.12.2018 по 05.12.2022, в самому кінці кожної виписки зазначається наступна дія, здійснена 12.09.2022: «Списання заборгованості по кредитному договору № 013/5716822-СК від 12.12.2018 зг Протокольного рішення № 250822/1 від 25.08.2022». Таким чином, АТ «ТАСКОМБАНК» було списано всі можливі заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 013/5716822/ СК ще за три місяці до укладення між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору факторингу від 02.12.2022 №НІ/11/7-Ф, а тому незрозуміло, про яке відступлення боргу ОСОБА_1 взагалі йде мова. Однак, судом ця інформація з незрозумілих причин взагалі не аналізувалась та не знайшла свого відображення в рішенні.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що, у Заяві про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таксомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №013/5716822-СК, ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом, що сума бажаного кредитного ліміту визначена у 3 000,00 грн. та оформлена на її ім`я кредитна карта «Велика П`ятірка» за номером НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідачкою ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка» (а.с.7).

02.12.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с.12-15)

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у сумі 10 283,09 грн., з яких: 5 699,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 586,59 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.16).

Згідно платіжної інструкції №19084 від 02.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» передало грошові кошти АТ «ТАСКОМБАНК» в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року (а.с.186).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №013/5716882-СК від 12.12.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 за період з 02.12.2022 року по 31.10.2023 року, становить 10 283,09 грн., що складається з: 5 699,50 грн. залишок заборгованості по основному боргу, 4 583,59 грн. залишок заборгованості по процентам (а.с.8).

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 12.12.2018 року по 05.12.2022 року, ОСОБА_1 користувалась наданими коштами АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.101-180).

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №013/5716822 від 12.12.2018 року, укладеного з ОСОБА_1 , заборгованість останньої, станом на 05.12.2022 року, становить 10 283,09 грн., що складається з: 5 699,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 586,59 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.181-185).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за Кредитним договором №013/5716822 від 12 грудня 2018 року, суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальницею ОСОБА_1 кредитних коштів та неналежного виконання зобов`язання за укладеним кредитним договором позичальницею в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права позивача, як правонаступника кредитора АТ «ТАСКОМБАНК», згідно Договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02 грудня 2022 року, вимагати від відповідачки повернення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначеніу ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, у Заяві про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таксомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №013/5716822-СК, ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом, що сума бажаного кредитного ліміту визначена у 3 000,00 грн. та оформлена на її ім`я кредитна карта «Велика П`ятірка» за номером НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідачкою ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка» (а.с.7).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі пред`явленої до стягнення суми.

Апеляційним судом відхиляються, як необґрунтовані доводи апеляційної скарги щодо недоведеності розміру заборгованості за кредитом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

02.12.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с.12-15)

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у сумі 10 283,09 грн., з яких: 5 699,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 586,59 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.16).

Згідно платіжної інструкції №19084 від 02.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» передало грошові кошти АТ «ТАСКОМБАНК» в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року (а.с.186).

Доводи апеляційної скарги про те, що доданий до позовної заяви витяг з Реєстру прав вимоги за договором факторингу від 02.12.2022 № НІ/11/7-Ф виготовлений виключно ТОВ «ФК «ЄАПБ» та не містить підпису і печатки АТ «ТАСКОМБАНК», тому він є неналежним доказом і не може братись до уваги, зводяться до довільного трактування норм процесуального закону.

При цьому, колегія суддів ураховує, по-перше, надання позивачем Витягу із реєстру, що узгоджується із приписами частини другої статті 95 ЦПК України, за змістом якої, якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; по-друге, витяг з реєстру Прав вимог сформований виключно стосовно ОСОБА_1 , представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Кожухівським Я.І. містять її підпис та печатку установи (а.с. 16), що узгоджується із положеннями статей 77-80 ЦПК України.

Тобто, відповідачка ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачки вищезазначеної заборгованості за кредитом, розмір якої нею не спростовано в апеляційній інстанції.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених відповідачкою ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вареник Андрій Миколайович, - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: