УХВАЛА

01 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 546/894/21

провадження № 61-14181ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. 14 листопада 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.

2. Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

3. Полтавським апеляційним судом складено повне судове рішення

08 жовтня 2025 року, тому останнім днем касаційного оскарження є 07 листопада 2025 року.

4. Касаційну скаргу заявник подав 14 листопада 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, і заявляє клопотання про поновлення цього строку в обґрунтування якого зазначає, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції заявник отримав 10 жовтня 2025 року

у підсистемі «Електронний суд». Також зазначає, внаслідок масованого обстрілу, 08 листопада 2025 року громада, де проживає заявник, була повністю знеструмлена протягом доби. Крім того, після вказаної події у громаді діяли погодинні графіки відключення світла. Також заявник доглядала за матір`ю, яка має травмування руки та готувала позов у іншій справі. Вказані обставини перешкоджали вчасному поданню касаційної скарги. На підтвердження доводів щодо причин поважності пропуску процесуального строку заявником надано роздруківку із підсистеми «Електронний суд» про отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 10 жовтня 2025 року, копію медичного консультативного висновку, роздруківки з інформацією щодо відключень.

5. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року

у справі № 990/115/22 викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

6. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

7. Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

8. У клопотанні заявник посилається на загальновідомі обставини, при цьому не наводить змістовних міркувань неможливості подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови апеляційного суду, тобто 10 жовтня 2025 року, у наведеному випадку, з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України, строк на касаційне оскарження закінчився

10 листопада 2025 року, водночас відключення електроенергії, на які посилається заявник, не носили постійного характеру протягом строку на касаційне оскарження.

9. Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

10. Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

11. З урахуванням наведеного, касаційний суд визнає наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними.

12. Тому заявник має право подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести інші поважні причини для такого поновлення разом із належними та допустимими доказами на їх підтвердження.

13. Оскільки касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і підстави, наведені заявником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, вона відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

14. Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано заявником у встановлений судом строк це може бути підставою для відмови

у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш