Справа №461/7816/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Галицький районний суд міста Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., за участю секретаря судового засідання Гнаткович В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -

В С Т А Н О В И В :

1.Рух по справі та позиції учасників

Позивачка звернулася до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, у якому просила стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю потерпілого у розмірі 288000,00 грн., пеню у розмірі 16143,78 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн. Окрім цього, просила ухвалити в резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що проводитиме примусове виконання рішення у цій справі здійснювати нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму основного боргу у розмірі 288000,00 грн, який підлягає стягненню зі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 , починаючи з 19.09.2025 до моменту виконання рішення суду.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.07.2024 приблизно о 23:30 у м. Львові на перехресті пр. Чорновола - вул. Зернова (поблизу Готелю «Львів») автомобіль DACIA LOGAN р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП настала смерть ОСОБА_3 . Вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 по кримінальному провадженню № 0000711 ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. На момент ДТП автомобіль DACIA LOGAN р.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений договором (полісом) ОСЦПВ № 220832734, виданим ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

01.08.2024 представник позивачки адвокат Михалевський Ю. Р. надіслав до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про виплату страхового відшкодування. У вказаній заяві було зазначено, що ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування у відповідності до п.1 ч.1 ст. 1200 ЦК України та п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) як непрацездатна особа, яка мала право на утримання від загиблого у ДТП сина - ОСОБА_3 . Листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 1235 від 02.08.2024 повідомило про необхідність надання документів, а саме: ??нотаріальну засвідчену копію свідоцтва про смерть потерпілого ОСОБА_3 ; ??довідку про розмір отриманої заробітної плати потерпілого ОСОБА_3 за рік передуючий ДТП; ??довідку про розмір отриманої пенсії матері потерпілого ОСОБА_5 за рік передуючий ДТП; ??рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_6 на утриманні у потерпілого ОСОБА_3 або довідку пенсійного фонду про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника; ??довідку про склад сім?ї. У відповідь на вказаний лист представник Позивачки надіслав доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування від 17.09.2024, до якої долучив податкові декларації платника єдиного податку загиблого ФОП ОСОБА_3 за 2023 рік та за 1 квартал 2024 року та додатково зазначив, що ОСОБА_1 має право на отримання відшкодування шкоди згідно з п. 27.2. ст.27 Закону та 1200 ЦК України, як непрацездатна особа (особа пенсійного віку), яка мала право на одержання від ОСОБА_3 утримання. У зв`язку з чим, потреба у наданні документів, що підтверджують перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_3 відсутня. Листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 1519 від 24.09.2024 повідомило, що для отримання страхового відшкодування, пов`язаного з перебуванням на утриманні необхідно надати: - довідку про розмір отриманої матері потерпілого ОСОБА_1 за рік передуючий ДТП; - рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні у потерпілого ОСОБА_7 або довідку пенсійного фонду про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (або довідку пенсійного фонду про право на отримання пенсії, у зв`язку з втратою годувальника); - рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєні дорожньо-транспортної пригоди або постанову про закриття кримінального провадження. Окрім цього, листом про прийняте рішення № 1638 від 11.10.2024 ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повторно повідомило, що для отримання страхового відшкодування відповідно до п.27.2. ст. 27 Закону необхідно надати: - довідку про розмір отриманої матері потерпілого ОСОБА_1 за рік передуючий ДТП; - рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні у потерпілого ОСОБА_3 або довідку пенсійного фонду про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника (або довідку пенсійного фонду про право на отримання пенсії, у зв`язку з втратою годувальника). З метою отримання довідки про право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, 07.03.2025 ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до ГУ ПФУ у Львівській області. Листом ГУ ПФУ у Львівській області № 5952-5787/П-52/8-1300/25 від 21.03.2025 повідомило, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли 65 років або пенсійного віку, передбаченого с. 26 цього Закону. Також вказаним листом було повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 07.09.2002 та для переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, їй необхідно звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян. Таким чином, листом ГУ ПФУ у Львівській області № 5952-5787/П1-52/8-1300/25 від 21.03.2025 було підтверджено право ОСОБА_1 на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_3 . Додатково повідомляє, що ОСОБА_1 досягла віку 77 років та отримує пенсії за віком, що також підтверджує твердження, викладені у листі ГУ ПФУ у Львівській області щодо права ОСОБА_1 на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. У зв`язку з чим, 16.04.2025 на електронну пошту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було надіслано доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування із долученим листом ГУ ПФУ у Львівській області. Однак, листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 1053 від 05.05.2025 повідомило, що наразі відсутні докази, які б підтверджували право ОСОБА_1 на отримання відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням такої, у зв`язку з чим, страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. У зв`язку з чим вважає, що дії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», які полягають у відмові виплати відшкодування шкоди, пов`язаного із утриманням ОСОБА_1 є протиправною та суперечить вимогам законодавства. Посилається на п.27.2 ст. 27 Закону, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Враховуючи наведене, просить стягнути зі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на її користь 288000,00 грн страхового відшкодування з розрахунку (8000,00 грн (мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 2024 рік)*36).

Щодо стягнення пені зазначає таке. Згідно з п.36.2. ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний. Відповідно до абз 3 п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. 16.04.2025 на електрону пошту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було надіслано доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування із долученим листом ГУ ПФУ у Львівській області та вироком Галицького районного суду м. Львова по справі № 461/7784/24 від 28.11.2024 зі записом про набрання законної сили. Таким чином, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зобов`язане було виплатити страхове відшкодування в межах 90-ти днів з моменту отримання вироку Галицького районного суду м. Львова - до 14.07.2025. Однак, Відповідач свого зобов`язання у вказаний строк не виконав, у зв`язку з чим, у цьому випадку наявні підстави для стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання, розпочинаючи з 15.07.2025. Згідно з п.36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної ставки НБУ яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У період з 15.07.2025 по 18.09.2025 НБУ встановив облікову ставку у розмірі 15,5 % річних. За вказаний період минуло 66 днів. А тому, просить стягнути зі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь Позивачки пеню у розмірі 16143,78 грн (з розрахунку 288000,00 грн*(2*15,5%/365)*66/100). Поміж тим, ураховуючи, що процес судового розгляду справи може зайняти тривалий час, у Позивачки відсутня можливість розрахувати розмір пені, яка підлягатиме стягненню зі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» станом на день ухвалення рішення, а тому вважає, що наявні підстави для зазначення у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що проводитиме примусове виконання рішення у цій справі здійснювати нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму основного боргу у розмірі 288000,00 грн, який підлягає стягненню зі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 , починаючи з 19.09.2025 до моменту виконання рішення суду.

Ухвалою від 23.09.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

10.10.2025 від представниці Відповідача Бондарук І. Ю. через систему Електронний Суд надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просила відмовити у задоволенні відзиву у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило по вказаному страховому випадку на користь Позивачки 48000 грн., що становить її частку моральної шкоди, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР116086 від 14.10.2024. На користь ОСОБА_8 (дружини загиблого) ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило 69410,00 грн., що включало 48000,00 грн. (її частку моральної шкоди) та 21410,00 грн. витрат на поховання, відповідно до наданих нею до страховика документів, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР116091 від 14.10.2024. Також ОСОБА_8 було сплачено 3875,00 грн. доплати страхового відшкодування, у зв`язку з понесеними витратами на поховання, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР117115 від 16.10.2024. Таким чином, загальний розмір страхових відшкодувань за шкоду, пов`язану зі смертю ОСОБА_3 внаслідок ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 , які сплачені ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», становить 121285 грн. Залишок страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, відповідно до полісу страхування № EP 220832734 від 09.05.2024 становить 198715 грн. Тому розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого його утриманцям згідно з п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у цьому випадку не може перевищувати 198715,00 грн. у межах страхової суми за полісом страхування № EP-220832734 та з урахуванням проведених страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю ОСОБА_3 .

Щодо вимоги про нарахування пені зазначає, що у кожному запиті до Позивачки та її представника, зокрема і у запитах від 11.10.24 та від 05.05.2025, Відповідач зазначав про необхідність надати, крім інших документів, довідку про доходи (пенсію за віком) Позивачки за попередній до настання ДТП рік, як один з необхідних документів для підтвердження перебування її на утриманні та прийняття рішення про відшкодування шкоди, у зв`язку зі смертю годувальника, згідно з п. 35.2. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV. Всі запитувані страховиком (Відповідачем) документи були необхідними для підтвердження факту перебування Позивачки на утриманні сина, а саме можливості потерпілого утримувати та потреба Позивачки у такій допомозі, та були передумовою для прийняття Відповідачем рішення щодо виплати страхового відшкодування, оскільки сам лише факт пенсійного віку Позивачки не підтверджує обставин, що вона перебувала на утриманні сина. Однак, довідку про доходи (пенсію за віком) Позивачки за попередній до настання ДТП рік не було надано страховику 16.04.2025 чи раніше. Вказану довідку Позивачка надала лише з позовною заявою до суду 18.09.2025 (отримано страховиком 24.09.2025). Тому строк для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі смертю годувальника, та його виплату не розпочався 16.04.2025, оскільки на той момент ще не були надані всі документи, необхідні для здійснення виплати, зазначені у ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV. Та, відповідно цей строк не закінчився 14.07.2025. Таким чином, підстави для нарахування пені відсутні, оскільки відсутнє прострочення виплати страхового відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника.

13.10.2025 від представниці Відповідача Бондарук І. Ю. надійшло клопотання про долучення доказів, у якому остання просила долучити до матеріалів справи копію страхового акту № 54-1 від 09.10.2025 про прийняте ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 та копію платіжної інструкції № ЗР123604 від 10.10.2025 про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування за шкоду, пов`язаного зі смертю потерпілого згідно з п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у розмірі 198715,00 грн. Окрім цього, просить врахувати, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повністю сплатило страхову суму у розмірі 320000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого, відповідно до полісу страхування № EP-220832734 від 09.05.2024, з урахуванням всіх проведених страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю ОСОБА_3 його матері і дружині, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

05.11.2025 представник позивачки адвокат Михалевський Ю. Р. через систему Електронний суд скерував до суду заяву про закриття провадження у справі у частині основного зобов`язання, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повністю сплатило страхове відшкодування у розмірі страхової суми, що діяв на момент ДТП, а тому основне зобов`язання виконане у повному обсязі. Окрім цього, просить зменшити позовні вимоги у частині нарахування пені, а саме стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 15020, грн.

Ухвалою від 05.11.2025 суд задовольнив вказану заяву та закрив провадження у справі у частині вимог про стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю потерпілого у розмірі 288000,00 грн, та вимог про нарахування органом (особою), що проводитиме примусове виконання рішення у цій справі здійснювати нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму основного боргу у розмірі 288000,00 грн, який підлягає стягненню зі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 , починаючи з 19.09.2025 до моменту виконання рішення суду. Окрім цього, суд прийняв до розгляду заяву про зменшення позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

06.11.2025 від представниці Відповідача ОСОБА_9 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких остання зазначає, що у цьому випадку останній, необхідний для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника, документ (довідку про розмір пенсії) отримано з позовною заявою 24.09.2025. Виплата страхового відшкодування у зв`язку зі смертю годувальника була здійснена Відповідачем 10.10.2025, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР123604 від 10.10.2025, тобто у межах строків, передбачених п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Таким чином, підстави для нарахування пені відсутні, оскільки відсутнє прострочення виплати страхового відшкодування у зв`язку із смертю годувальника. Також безпідставними, на думку представниці Відповідача, є вимоги про нарахування пені після 10.10.2025, так як всі зобов`язання перед Позивачкою виконані Відповідачем 10.10.2025. Також звертає увагу суду, що представник Позивачки не подав детального опису робіт (наданих послуг), розрахунку понесених витрат та інших доказів витрат на правову допомогу у заявленому розмірі. Також наданий договір про надання правової допомоги від 30.07.2024 укладений для надання правової допомоги у кримінальному провадженні по обставинам ДТП 07.07.2024, про що зазначено у п.1.2 вказаного договору, а не у цій цивільній справі. У зв`язку з цим, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 3000 грн.

Ухвалою від 27.11.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте її представник адвокат Михалевський Ю. Р. скерував до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд справи у їх відсутності та позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву представниця Відповідача просить проводити справу у їх відсутності.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина перша статті 223 ЦПК України).

Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Суд встановив, що 07.07.2024 приблизно о 23:30 у м. Львові на перехресті пр. Чорновола - вул. Зернова (поблизу Готелю «Львів») автомобіль DACIA LOGAN р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП настала смерть ОСОБА_3 .

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На момент ДТП автомобіль DACIA LOGAN р.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений договором (полісом) ОСЦПВ № 220832734, виданим ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Зазначені обставини визнаються сторонами у справі та, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказування.

01.08.2024 представник позивачки адвокат Михалевський Ю. Р. надіслав до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про виплату страхового відшкодування. У вказаній заяві було зазначено, що ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування у відповідності до п.1 ч.1 ст. 1200 ЦК України та п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) як непрацездатна особа, яка мала право на утримання від загиблого у ДТП сина - ОСОБА_3 .

Листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 1235 від 02.08.2024 повідомило про необхідність надання документів, а саме: нотаріальну засвідчену копію свідоцтва про смерть потерпілого ОСОБА_3 ; довідку про розмір отриманої заробітної плати потерпілого ОСОБА_3 за рік передуючий ДТП; довідку про розмір отриманої пенсії матері потерпілого ОСОБА_5 за рік передуючий ДТП; рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_6 на утриманні у потерпілого ОСОБА_3 або довідку пенсійного фонду про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника; довідку про склад сім`ї.

У відповідь на вказаний лист представник Позивачки надіслав доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування від 17.09.2024, до якої долучив податкові декларації платника єдиного податку загиблого ФОП ОСОБА_3 за 2023 рік та за 1 квартал 2024 року та додатково зазначив, що ОСОБА_1 має право на отримання відшкодування шкоди згідно з п. 27.2. ст.27 Закону та 1200 ЦК України, як непрацездатна особа (особа пенсійного віку), яка мала право на одержання від ОСОБА_3 утримання, у зв`язку з чим, потреба у наданні документів, що підтверджують перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_3 відсутня.

Листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 1519 від 24.09.2024 повідомило, що для отримання страхового відшкодування, пов`язаного з перебуванням на утриманні необхідно надати: - довідку про розмір отриманої матері потерпілого ОСОБА_1 за рік передуючий ДТП; - рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні у потерпілого ОСОБА_7 або довідку пенсійного фонду про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (або довідку пенсійного фонду про право на отримання пенсії, у зв`язку з втратою годувальника); - рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєні дорожньо-транспортної пригоди або постанову про закриття кримінального провадження.

Окрім цього, листом про прийняте рішення № 1638 від 11.10.2024 ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повторно повідомило, що для отримання страхового відшкодування відповідно до п.27.2. ст. 27 Закону необхідно надати: - довідку про розмір отриманої матері потерпілого ОСОБА_1 за рік передуючий ДТП; - рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні у потерпілого ОСОБА_3 або довідку пенсійного фонду про призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника (або довідку пенсійного фонду про право на отримання пенсії, у зв`язку зі втратою годувальника).

З метою отримання довідки про право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, 07.03.2025 ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до ГУ ПФУ у Львівській області.

Листом ГУ ПФУ у Львівській області № 5952-5787/П-52/8-1300/25 від 21.03.2025 повідомило, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли 65 років або пенсійного віку, передбаченого с. 26 цього Закону. Також вказаним листом було повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 07.09.2002 та для переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, їй необхідно звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян.

16.04.2025 на електронну пошту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» представник Позивачки надіслав доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування із долученим листом ГУ ПФУ у Львівській області.

Однак, листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 1053 від 05.05.2025 повідомило, що наразі відсутні докази, які б підтверджували право ОСОБА_1 на отримання відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням такої, та зазначило, що остаточне рішення щодо суми страхового відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» прийме після надання усіх документів, передбачених ст. 27, 35 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент виникнення спірних правовідносин регулював Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

При оцінці наявності підстав для відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоди, завданої смертю потерпілого, суд застосовує системний аналіз норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України та СК України.

У пункті 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності.

Отже, у статті 1200 ЦК України визначено 2 категорії осіб, які мають право на відшкодування шкоди: 1) непрацездатні особи, які були на утриманні потерпілого; 2) непрацездатні особи, які мали на день смерті потерпілого право на одержання від нього утримання.

Відповідно до статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зазначена стаття СК України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», непрацездатними членами сім`ї вважаються: батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, з матеріалів справи слідує те, що Позивачка є матір`ю загиблого в ДТП ОСОБА_3 . Остання є особою пенсійного віку 77 років. Тобто, Позивачка на момент ДТП була непрацездатною.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що на момент смерті свого сина ОСОБА_1 мала право на утримання від нього, оскільки є непрацездатною особою пенсійного віку. При цьому, у ОСОБА_3 був обов`язок утримувати свою матір.

Таким чином, Позивачка є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку зі загибеллю сина, оскільки на день його смерті мала право на одержання від нього утримання.

У запитах від 11.10.24 та від 05.05.2025, Відповідач зазначав про необхідність надати, крім інших документів, довідку про доходи (пенсію за віком) Позивачки за попередній до настання ДТП рік, як один з необхідних документів для підтвердження перебування її на утриманні та прийняття рішення про відшкодування шкоди, у зв`язку зі смертю годувальника, згідно з п. 35.2. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV.

Згідно з пунктом 35.2 ст. 35 Закону № 1961-IV, у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника до заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

Надання інших доказів (зокрема довідка про доходи (пенсію за віком) за попередній до настання ДТП рік) ні Цивільним кодексом України, ні Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не передбачено.

Згідно з абз. 1 п. 36.2 ст.36 Закону № 1961-IV, страховик, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з п.36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний.

Відповідно до абз 3 п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Тобто, саме з моменту набрання законної сили вироку суду першої інстанції у Відповідача виник обов`язок виконання грошового зобов`язання та можливість застосування до нього цивільно-правової відповідальності за прострочення його виконання.

16.04.2025 на електрону пошту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» представник Позивачки надіслав доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування із долученим листом ГУ ПФУ у Львівській області та вироком Галицького районного суду м. Львова по справі № 461/7784/24 від 28.11.2024 зі записом про набрання законної сили.

Згідно з п.36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної ставки НБУ яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зобов`язане було виплатити страхове відшкодування у межах 90-ти днів з моменту отримання вироку Галицького районного суду м. Львова, до 14.07.2025. Однак, Відповідач свого зобов`язання у вказаний строк не виконав, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання, розпочинаючи з 15.07.2025.

Перевіривши розрахунок пені, суд погоджується з таким.

Зважаючи на вказане, позовні вимоги є обґрунтованими, та з Відповідача на користь Позивачки підлягає стягненню пеня у розмірі 15020,00 грн.

Частини 10, 11 ст.265 ЦПК України, на які посилається представник Позивачки, застосуванню не підлягають, оскільки стосуються випадків, коли суд ухвалює рішення про стягнення боргу, на який нараховується пеня. Однак у цьому випадку представник Позивачки сам просив закрити провадження у частині стягнення страхового відшкодування, у зв`язку з його сплатою у повному обсязі.

Оскільки, про зверненні до суду з позовом Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому з Відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України ,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У позовній заяві Позивачка просила стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу та на підтвердження вказаної вимоги надала докази: договір про надання правової допомоги від 30.07.2024, укладеного між ОСОБА_10 та адвокатським об`єднанням «Танасишин, Михалевський і Партнери», копію ордера про надання правничої допомоги від 30.07.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 023 на ім`я Михалевського Ю. Р.; акт виконаних робіт № 25/11/2025 від 25.11.2025, відповідно до якого, вартість правової допомоги становить 18000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22 сформував правову позицію про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Представниця Відповідача у своїх додаткових поясненнях від 06.11.2025 заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, враховуючи критерії обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Окрім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити вказаний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У цій справі суд врахував рівень складності цієї категорії справ, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці.

Виходячи зі встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані у п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат Позивача на професійну правничу допомогу до 15000 гривень.

Враховуючи зазначене, результат розгляду справи у суді, оцінивши подані Позивачкою докази на підтвердження понесених витрат, предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, поведінку сторони під час розгляду справи, суд вважає що заявлений Позивачкою розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню у сумі 15000 грн, що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору.

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, - задовольнити.

2. Стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 15020,00 (п`ятнадцять тисяч двадцять) гривень.

3. Стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч).

4. Стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивачка ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 );

представник позивачки адвокат Михалевський Юрій Романович (адреса: м. Львів, вул. Пекарська, 39/1);

відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, 44; );

представниця відповідача адвокатка Бондарук Ірина Юріївна (адреса: м. Рівне, вул. Є. Коновальця, 11/10).

Суддя Ольга ПАВЛЮК