Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2250/25
Номер провадження 2/711/1363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

представника позивача адвоката Антонюк І.А.

представника третьої особи Троян О.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонюк І.А. про зупинення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Антонюк Ірина Андріївна, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Придніпровського районного суду перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Антонюк Ірина Андріївна, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Представником позивача адвокатом Антонюк І.А. подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 призваний на військову службу відповідно до наказу від 22.10.2025.

У судовому засіданні підтримала подане клопотання.

Представник третьої особи ОСОБА_3 висловила думку щодо недоцільності зупинення провадження у справі.

Відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається із поданого клопотання, то відповідно до копії витягу з наказу від 22.10.2025 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено для проходження служби.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тобто, формально процесуальний закон містить імперативний обов`язок суду зупинити провадження за підставою перебування у ЗСУ незалежно від статусу сторони, стадії процесу.

Конструкція норми, що зобов`язує суд зупинити провадження в справах, де стороною є військовослужбовець, дає підстави для процесуальних зловживань.

Верховний Суд сформулював правову позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України в матеріалах справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у складі Збройних Сил України.

Так, у справі № 756/3462/20 від 29.03.2023 Верховний Суд вказав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням сторони у складі ЗСУ, є наказ по особовому складу, при цьому інші документи визнав недостатніми.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи…

Постанова ВС від 22.12.2021 року у справі №452/1872/20: «Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава - учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року).

Відповідач не позбавлений права на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а також на участь у справі через представника.

Суд звертає увагу, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Антонюк І.А. укладено договір про надання правничої допомоги від 25.12.2023, тобто, на представництво інтересів позивача його адвокатом в суді.

Таким чином, у даній цивільній справі, оскільки позивач немає можливості самостійно приймати участь в судових засіданнях, між ним та його адвокатом було укладено договір на представництво його інтересів, який має можливість приставляти інтереси в суді, приймати участь у судових засіданнях, надавати пояснення, подавати клопотання/заяви чи будь-які інші докази по справі.

Крім цього, позивач надав свої пояснення щодо позову у судовому засіданні, скористався своїм правом та ставив запитання представнику третьої особи, заслухав думку неповнолітньої ОСОБА_5 .

Отже, право позивача на змагальний процес є дотриманим.

Належних та допустимих доказів, що підтверджують, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, не надав.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження є необґрунтованим, подане з метою затягування судового розгляду, тому не вбачає підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 258, 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонюк І.А. про зупинення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Антонюк Ірина Андріївна, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст буде виготовлено10.11.2025.

Головуючий: Н. М. Кондрацька