Провадження № 2/466/255/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Свірідової В.В.

секретаря Солиган М.Р.

за участю представника позивача- Львівської міської ради - Пилип`як Х. І.

представника відповідача підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» адвоката Вовк У. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в загальному порядку цивільну справу за позовом Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни, підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права комунальної власності,-

встановив:

09.11.2023 Львівська міська рада, місце знаходження за адресою: м. Львів, пл. Ринок,1, звернулась до суду із позовною заявою до приватного нотаріуса Дерев`янко Лідії Миколаївни, місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Коперніка,47, підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця», місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Вербицького,12/2, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права комунальної власності на об"єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач, від імені якого діє її представник Пилип`як Х. І., покликається на те, що 20.09.1990 р. рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №444 «Про відвод управлінню капітального будівництва Львівського міськвиконкому земельної ділянки під будівництво загальноосвітньої середньої школи в смт. Брюховичах» було відведено земельну ділянку площею 3,46 га.

24.11.1998 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів видано дозвіл №399/98 на виконання будівельних робіт з будівництва середньої школи на 33 класи в смт. Брюховичі.

20.02.2004 р. рішенням Львівської міської ради №172 «Про передачу Брюховицькій селищній раді функцій замовника на будівництво школи №41 на вул. Широкій у смт. Брюховичі» передано на баланс Брюховицькій селищній раді незавершене будівництво школи №41.

Рішенням Брюховицької селищної ради №520 від 03.07.2008р. було видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ№177018 Брюховицькій селищній раді для обслуговування будівель та споруд загальноосвітньої середньої школи №41.

28.10.2013 року за територіальною громадою Брюховицької селищної ради зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи №41

08.10.2020 р. рішенням Брюховицької селищної ради №1921 списано з балансу Брюховицької селищної ради об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи №41.

12.10.2020 року речове право територіальної громади Брюховицької селищної ради припинено у зв`язку зі знищенням об`єкта речових прав, а розділ об`єкта нерухомого майна №01 закрито на підставі рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни №54558190.

20.10.2020 р. рішенням Брюховицької селищної ради №2088 було припинено право постійного користування земельною ділянкою Брюховицької селищної ради та надано підприємству громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» в постійне користування земельну ділянку площею 3,46 га, кадастровий номер :05:004:0002 за адресою АДРЕСА_1 .

З 29.11.2020 року повноваження Брюховицької селищної ради припинено, а правонаступником її прав та обов`язків стала Львівська міська рада на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування».

Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни №54558190, яким було припинено речове право територіальної громади Брюховицької селищної ради, зобов`язати підприємство громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» відновити об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи, що знаходиться за адресою смт. Брюховичі, вул. Широка, 2, до попереднього стану, що існував до початку вчинення дій з демонтажу та визнати право комунальної власності на об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні на стадію підготовчого засідання ( а.с.60).

Відповідач підприємство громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» скористався своїм правом визначеним в ст. 178 ЦПК України, 16.04.2024 року подавши відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Заявляє, що згадані в позові рішення Брюховицької селищної ради є законними та прийнятими в межах повноважень Брюховицької селищної ради. Зазначає, що рішення №1921 від 08.10.2020 року, яким списано з балансу Брюховицької селищної ради об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи №41, ґрунтується на ряді документів, якими встановлено аварійний стан об`єкту незавершеного будівництва. Вважає, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна діяла в межах, в порядку та у спосіб, передбачений законом, зокрема, при винесенні рішення №54558190, яким припинено речове право територіальної громади Брюховицької селищної ради, нотаріусу як державному реєстратору було подано весь необхідний пакет документів, передбачений законом та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. на адресу суду 05.12.23 року подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМР в частині визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, приватного нотаріуса ЛМНО Дерев`янко Л.М., від 12.10.2020 року №54558190.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, звернулась до суду з клопотанням про виключення її з числа відповідачів та залучення її на стороні третьої особи. Зазначене клопотання нотаріуса було предметом розгляду на стадії підготовчого провадження та ухвалою суду від 10.07.2024р. у задоволенні такого було відмовлено( а.с.189).

В подальшому Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. зверталась до суду з клопотаннями про розгляд справи у її відсутності (а.с.174,195,т.2 а.с.42)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. ( а.с.189)

Представник позивача Львівської міської ради Пилип`як Х.І. в судовому засіданні 24.11.2025 року надала пояснення, аналогічні позовним вимогам, підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов повністю.

В судовому засідання 24.11.2025 року представник відповідача підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» адвокат Вовк У. Я. позов не визнала, пославшись на поданий ним відзив, просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

20.09.1990 р. рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №444 «Про відвод управлінню капітального будівництва Львівського міськвиконкому земельної ділянки під будівництво загальноосвітньої середньої школи в смт. Брюховичах» було відведено земельну ділянку площею 3,46 га.

24.11.1998р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів видано дозвіл №399/98 на виконання будівельних робіт з будівництва середньої школи на 33 класи в смт. Брюховичі.

20.02.2004 р. рішенням Львівської міської ради №172 «Про передачу Брюховицькій селищній раді функцій замовника на будівництво школи №41 на вул. Широкій у смт. Брюховичі» передано на баланс Брюховицькій селищній раді незавершене будівництво школи №41.

Рішенням Брюховицької селищної ради №520 від 03.07.2008 р. було видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ№177018 Брюховицькій селищній раді для обслуговування будівель та споруд загальноосвітньої середньої школи №41.

28.10.2013 року за територіальною громадою Брюховицької селищної ради зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи №41.

Таким чином, з цієї дати Львівська міська рада втратила будь-які повноваження щодо спірного об`єкта незавершеного будівництва.

08.10.2020р. рішенням Брюховицької селищної ради №1921 списано з балансу Брюховицької селищної ради об`єкт незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи №41.

12.10.2020 року речове право територіальної громади Брюховицької селищної ради припинено у зв`язку зі знищенням об`єкта речових прав, а розділ об`єкта нерухомого майна №01 закрито на підставі рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни №54558190.

Оцінюючи законність прийнятого рішення суд виходить з наступного.

Статтею 346 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 349 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється у разі його знищення.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження, серед яких управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Як встановлено з матеріалів справи на розгляд виконавчого комітету Брюховицької селищної ради було надано акт технічного стану об`єкта «Незавершене будівництво школи по АДРЕСА_1 », виконаний ФОН ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 004407 від 06.10.2016 р.); висновок про технічний стан незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи по АДРЕСА_1 , складений судовим експертно-розрахунковим бюро «Серб» від 17.09.2020р.; звіт про незалежну оцінку об`єкта нерухомого майна, складений ТзОВ «Галтекс Плюс» № GР200916-5 від 18.09.2020 року.

На підставі вказаних документів 22.09.2020 року, враховуючи непридатність до експлуатації даного об`єкту у зв`язку з аварійним станом, затратність демонтажу та економічну недоцільність проведення робіт з розбирання аварійного об`єкту, виконком Брюховицької селищної ради прийняв рішення №1961 та вирішив рекомендувати подати на розгляд чергової сесії Брюховицької селищної ради рішення про списання шляхом ліквідації незавершеного будівництва загальноосвітньої середньої школи по вул. Широка, 2 в смт. Брюховичі, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді смт. Брюховичі та списати та демонтувати даний об`єкт комунальної власності.

За результатами розгляду рекомендацій виконкому Брюховицька селищна рада 08.10.2020 року прийняла оскаржуване рішення №1921 «Про зняття з балансу об`єкта комунальної власності Брюховицької селищної ради «Незавершене будівництво Школи по вул. Широкій,2 в смт. Брюховичі», яким рада вирішила списати з балансу Брюховицької селищної ради шляхом ліквідації у зв`язку з аварійністю та непридатністю для подальшого використання.

Законом не визначено конкретний перелік документів, якими підтверджується знищення майна.

Відтак, суд дослідивши зібрані докази вважає, що Брюховицька селищна рада мала законне право прийняти оскаржуване рішення №1921 від 08.10.2020 року.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1127 від 25.12.2015 р. (далі Порядок)

Відповідно до п. 75 Порядку в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються:

1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення;

2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта).

Відтак, Порядок не визначає конкретний перелік документів, якими підтверджується факт знищення об`єкта незавершеного будівництва.

В постанові від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11(914/1919/20) Верховний Суд вирішив, що умовою припинення права власності згідно статті 349 ЦК України є наявність встановленого факту знищення майна під яким слід розуміти такий вплив на нього, в результаті якого об`єкт права власності припиняє своє існування. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. При цьому перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпним.

Таким чином, судом не встановлено в діях приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни порушень порядку державної реєстрації припинення права власності на об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності сторін, а кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме позивач несе процесуальний обов`язок доведення тих фактів, які є юридичною підставою для задоволення його позовних вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Норми статей 7681 ЦПК України конкретизують засади доказування у цивільному процесі. Зокрема, кожна сторона повинна подати належні та допустимі докази на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги чи заперечення. В силу прямої вказівки ч.1 ст. 81 ЦПК України саме позивач зобов`язаний довести обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Невиконання цього обов`язку тягне для позивача негативні наслідки його вимоги залишаються без задоволення як недоведені.

Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях неодноразово наголошувала, що реалізація принципу змагальності означає не лише право сторін подавати докази, але й обов`язок довести належними та допустимими доказами підставність заявлених вимог. Зокрема, у постановах ВП ВС від 30.05.2018 у справі № 14-186цс18 та від 27.03.2019 у справі № 11-127апп18 наголошено, що суд не може виходити за межі доведених сторонами обставин та не зобов`язаний самостійно шукати докази на підтвердження позиції будь-якої зі сторін.

У постанові ВП ВС від 21.11.2018 у справі № 14-325цс18 також підкреслено, що відсутність належного доказового підтвердження факту порушення прав позивача або незаконності оскаржуваних дій (рішень) є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові, оскільки такий позов не відповідає критерію обґрунтованості, передбаченому ст. 263 ЦПК України.

У даній справі позивач, оскаржуючи рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора, повинен був довести:

(1) факт порушення нотаріусом встановленого законом порядку державної реєстрації;

(2) наявність негативних наслідків для прав позивача, що виникли саме у зв`язку з такими порушеннями;

(3) причинно-наслідковий зв`язок між діями нотаріуса та порушенням прав позивача.

Проте жодних доказів, які б свідчили про конкретні процесуальні чи матеріально-правові порушення нотаріусом вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» або Порядку державної реєстрації прав, позивачем суду не подано.

Таким чином, суд констатує, що позивач не виконав покладений на нього законом обов`язок доказування, а заявлені позовні вимоги не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. За таких обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Посилання позивача щодо незаконності подальших рішень Брюховицької селищної ради, зокрема рішення №2088 від 20.10.2020 р., яким було припинено право постійного користування земельною ділянкою Брюховицької селищної ради та надано підприємству громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» в постійне користування земельну ділянку площею 3,46 га, кадастровий номер :05:004:0002 за адресою смт. Брюховичі, вул. Широка, 2 суд до уваги не приймає, оскільки дані обставини мали місце після прийняття оскаржуваного рішення, а відтак такі доводи виходять за межі предмету судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За частиною першою ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 76- 83, 89, 141, 247, 259, 263- 265, 268, 354,355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

в задоволені позовної заяви Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни, підприємства громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права комунальної власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Сторони у справі:

Позивач: Львівська міська рада, місце знаходження за адресом-79006, м. Львів, пл.Ринок,1, ;

Відповідач: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна, місце знаходження за адресом- 79000, м.Львів, вул. Коперніка,47;

Відповідач: підприємство громадської організації «Асоціація інвалідів захисників вітчизни «Львівська здравниця», місце знаходження за адресою-79013, м.Львів, вул. Вербицького, будинок 12,кв.2, .

Повний текст рішення складено 03.12.2025 р.

Суддя В. В. Свірідова