ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5270/25 Справа № 210/4460/24 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 210/4460/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони

позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року, яке ухвалено суддею Сільченком В. Є.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», за специфікою своєї виробничої діяльності, здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів.

На виконання своїх зобов`язань КПТМ «Криворіжтепломережа» надавало послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , 28, АДРЕСА_2 , обєктом теплопостачання є нежитлове приміщення, що належить відповідачу ОСОБА_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, за період 05 листопада 2021 року по 28 березня 2024 року утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 56 728,44 грн, а також плата за абонентське обслуговування за період 05 листопада 2021 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 1 079,70 грн

Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачує позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05 листопада 2021 року по 28 березня 2024 року у розмірі 56 728,44 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період 05 листопада 2021 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 1 079,70 грн, суму збитків від інфляції 1 626, 04 грн за період з травня 2024 року по червень 2024 року, 3% річних 341, 06 грн за період з 01 травня 2024 року по 11 листопада 2024 року та пені в розмірі 416,10 грн за період з 01 квітня 2024 року по 11 липня 2024 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за послугу постачання теплової енергії за період з 05 листопада 2021 року по 28 березня 2024 року у розмірі 56 728,44 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період 05 листопада 2021 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 1 079,70 грн, суму збитків від інфляції 1 626, 04 грн за період з травня 2024 року по червень 2024 року, 3% річних 341, 06 грн за період з 01 травня 2024 року по 11 листопада 2024 року та пені в розмірі 416,10 грн за період з 01 квітня 2024 року по 11 липня 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог повивача посилаючись на те, що нежитлове приміщення, на опалення якого позивач нарахував заборгованість використовується відповідачем для здійснення підприємницької діяльності, між сторонами виникли господарські правовідносини, оскільки постачання та розподіл теплової енергії здійснювався для забезпечення нежилого приміщення, яке використовується не для задоволення власних побутових потреб споживача, а в комерційних цілях.

Також відповідач посилається на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів наявності в приміщенні транзитних трубопроводів опалення.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справи убачається, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі по тексту Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача.

Позивач, на виконання умов Договору, надав послуги з постачання теплової енергії на опалення будинку за адресою АДРЕСА_3 (у тому числі нежитлового приміщення, 18,28,29), як невід`ємної частини житлового багатоквартирного будинку, в період з листопада 2021 року по березень 2024 року.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належать нежитлові приміщення загальною площею 197 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , та таке право підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого станом на 20 червня 2024 року. Будинок АДРЕСА_3 є багатоквартирним, подання теплоносія здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення, теплопостачання якого здійснює Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа».

Нежитлове приміщення, що належить відповідачу, є невід`ємною складовою багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_3 , приміщення має спільну з цим будинком систему опалення.

Згідно акту дообстеження від 25 липня 2024 року представником КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_4 було встановлено відсутність опалювальних приладів, наявність транзитних трубопроводів в кількості 6 штук.

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості до договору № 12956 за період з 05 листопада 2021 року по 30 квітня 2024 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 заборгованість складає 56 728,44 грн, за абонентське обслуговування 1 079,70 грн. (а.с. 35).

Згідно розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з травня 2024 року по червень 2024 року, сума збитків від інфляції скаладає 1 626,04 грн, сума 3% річних - 341,06 грн, сума пені - 416,10 грн. (а.с. 36).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлені законом строки не вносив плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, а тому заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Правилами №630, затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, 3 05 листопада 2021 року за Постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», діє типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належать нежитлові приміщення загальною площею 197 кв.м., які розташовані за адресою:

АДРЕСА_5 є багатоквартирним, подання теплоносія здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення, теплопостачання якого здійснює Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа».

Матеріалами справи підтверджено, що нежитлове приміщення, що належить відповідачу, є невід`ємною складовою багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 , приміщення має спільну з цим будинком систему опалення.

Так, згідно акту дообстеження від 25 липня 2024 року представником КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_4 було встановлено відсутність опалювальних приладів, наявність транзитних трубопроводів в кількості 6 штук, тому доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів наявності в приміщенні транзитних трубопроводів опалення,колегією суддів не приймаються до уваги.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, на виконання умов Договору, надав послуги з постачання теплової енергії на опалення будинку за адресою: АДРЕСА_1 (у тому числі нежитлового приміщення, 18,28,29), як невід`ємної частини житлового багатоквартирного будинку, в період з листопада 2021 року по березень 2024 року.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок у цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення всіх приміщень будинку (житлових та нежитлових), що є невід`ємною частиною житлового будинку. За рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції теплової енергії, що подається в житловий будинок через приєднану мережу та розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання, розташованих на цих мережах і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо).

Частина 6 статті 19 Закону України Про теплопостачання встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Будинок АДРЕСА_1 обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії, який здійснює комерційний облік всієї загальної кількості послуги з постачання теплової енергії, яку було подано на багатоквартирний будинок та яку було спожито всіма співвласниками будинку. Кількість постачання теплової енергії до будинку фіксується показами вищевказаного лічильника, зведені відомості добових даних споживання теплоносія по приладу обліку. Обсяг спожитої споживачем послуги, визначаються к частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Для кожного споживача, платіж за послугу з постачання теплової енергії складається з саме його спожитої частки теплової енергії від загально будинкового обсягу.

Розподіл між споживачами обсягу спожитої в будівлі / будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до розділу ІІІ Методики розподілу № 315.

Відповідно до п. 3 частини другої ст. 10 Закону загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, за яким утворилась заборгованість, відповідно до статті 322 ЦК України, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що нежитлове приміщення, на опалення якого позивач нарахував заборгованість використовується відповідачем для здійснення підприємницької діяльності, між сторонами виникли господарські правовідносини, так як постачання та розподіл теплової енергії здійснювався для забезпечення нежилого приміщення, яке використовується не для задоволення власних побутових потреб споживача, а в комерційних цілях, оскільки відповідач ОСОБА_2 не є суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем) відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Оскільки дія оскаржуваного рішення була зупинена ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року, та у зв`язку із залишенням судового рішення суду першої інстанції без змін, необхідно поновити його дію.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: