Житомирський апеляційний суд
Категорія 40 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

01 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

розглянувши заяву заступника керівника Житомирської обласної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі №295/19577/14-ц за позовом заступника прокурора Житомирської області в інтересах приватного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та Міністерства фінансів України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскар», треті особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Росток», Богунський відділ Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційними скаргами заступника керівника Житомирської обласної прокуратури, товариства з обмеженою відповідальністю «Роскар», публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року заступник прокурора Житомирської області звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» та Міністерства фінансів України, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар» перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за договором кредитної лінії від 06 липня 2007 року № 060707/5 у розмірі 1 861 336,16 доларів США та 877 077,79 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09 липня 2007 року нежитлове приміщення загальною площею 1 115,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки у розмірі оціночної вартості цього майна, що буде визначена незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу;

- передати в управління ПАТ АБ «Укргазбанк» предмет іпотеки на період його реалізації на прилюдних торгах, у порядку передбаченому Законом України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку», шляхом надання права на отримання у будь-яких установах, підприємствах, організаціях (незалежно від форм власності), а також Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, нотаріусів, будь-яких документів (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки), необхідних для: управління майном та/або укладення договорів найму (оренди), суборенди приміщень; здійснення дій, пов`язаних з їх управлінням (спільним управлінням) з будь-якими особами, передачі в управління (наступне управління) будь-яким особам; здійснення права отримання плати за користування приміщеннями, зміни та/або розірвання та/або укладення правочинів та/або договорів та/або угод, щодо надання послуг з електро-, водо-, тепло- та газопостачання, телефонного зв`язку, а також інших послуг, пов`язаних з утриманням та обслуговуванням цього майна; здійснення права змінювати та/або розривати та/або укладати договори щодо охорони цих приміщень.

Позов мотивований тим, що між акціонерним банком «Синтез» та ТОВ «Оскар» 06 липня 2007 року був укладений договір кредитної лінії № 060707/5, відповідно до якого ТОВ «Оскар» отримало кредит у сумі 900 000,00 доларів США (з усіма його актуальними на конкретний час додатковими угодами далі кредитний договір від 06 липня 2007 року). Строк дії кредитної лінії: із 06 липня 2007 року по 05 липня 2010 року включно. Для забезпечення виконання кредитного договору від 06 липня 2007 року АБ «Синтез» та ТОВ «Оскар» 09 липня 2007 року уклали договір іпотеки (з усіма наступними актуальними на конкретний час змінами далі договір іпотеки від 09 липня 2007 року), за яким ТОВ «Оскар» передало в іпотеку АБ «Синтез» належне йому нерухоме майно нежитлове приміщення № 50 у місті Житомирі на вулиці Котовського (далі предмет іпотеки). Іпотека цього нежитлового приміщення зареєстрована в Державному реєстрі іпотек того ж дня за № 5264167 (реєстраційний номер права власності на нерухоме майно: 17559698). Вартість предмета іпотеки за умовами цього договору становила 7 682 990,00 грн. Згідно із договором іпотеки від 09 липня 2007 року: відчуження предмета іпотеки допускається тільки за письмовою згодою іпотекодержателя; іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його або вимагати в іпотекодавця дострокового виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 06 липня 2007 року, зокрема, за умови невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим кредитним договором; звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися будь-яким способом на вибір іпотекодержателя, зокрема, за зверненням до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію. 12 лютого 2009 року АБ «Синтез» відступив свої права за кредитним договором від 06 липня 2007 року Відкритому акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» (далі ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк»), а також уклав з останнім договір про відступлення на його користь прав за договором іпотеки від 09 липня 2007 року, що передбачає за новим кредитором право вимоги виконання ТОВ «Оскар» (боржником) усіх його зобов`язань іпотекодавця за договором іпотеки від 09 липня 2007 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором від 06 липня 2007 року виконав у повному обсязі, а ТОВ «Оскар» допустив заборгованість за цим договором. Рішенням господарського суду Житомирської області від 08 грудня 2010 року у справі № 17/1918 задоволений позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Оскар» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 липня 2007 року вирішено стягнути з ТОВ «Оскар» 1 861 336,16 доларів США та 977 077,79 грн. Це судове рішення залишається невиконаним через дії ТОВ «Оскар» на момент звернення прокурорапозивача до суду. ТОВ «Оскар» як власник предмета іпотеки провело його ремонт та реконструкцію, у результаті чого площа заставного майна збільшилася до 1 115,20 кв. м. Зокрема, цьому нерухомому майну була надана уточнена адреса: АДРЕСА_1 (також далі спірне нерухоме майно). Також був виготовлений новий технічний паспорт на нього, а реєстраційний номер майна (предмета іпотеки) 17559698 у відповідному реєстрі прав власності на нерухоме майно змінений на номер 34202446. 10 серпня 2011 року між ТОВ «Оскар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росток» (далі ТОВ «Росток») був укладений договір купівлі-продажу, за яким ТОВ «Оскар» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Росток» нежитлове приміщення загальною площею 1 115,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ТОВ «Росток» зобов`язалось у порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти зазначений об`єкт нерухомого майна та сплатити договірну ціну (далі договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення). 25 серпня 2011 року була здійснена державна реєстрація відповідного права ТОВ «Росток» на спірне нерухоме майно (реєстраційний номер 34202446). 16 вересня 2011 року ТОВ «Росток» продало спірне нерухоме майно ОСОБА_2 . Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11 січня 2012 року у справі № 2-1465/12 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 000,00 грн боргу за договором позики. Під час виконання цього судового рішення Богунським відділом Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладена мирова угода, затверджена ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2012 року, за умовами якої погашення зазначеного боргу відбувається шляхом передачі боржником ОСОБА_1 у власність спірного нежитлового приміщення. Однак ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2012 року вказана ухвала суду першої інстанції була скасована. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02 липня 2012 року у справі № 7/5007/711/12 визнаний недійсним зазначений договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення, укладений ТОВ «Оскар» та ТОВ «Росток». У листопаді 2012 року ОСОБА_1 повторно звернув до виконання виконавчий лист № 2-1465/12, виданий за відповідним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11 січня 2012 року. З метою його виконання виконавчою службою 04 січня 2013 року реалізоване спірне нежитлове приміщення на прилюдних торгах, переможцем яких став сам ОСОБА_1 . Це попри те, що він був позивачем у справі № 2-1465/12 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , а тому достеменно знав із зазначеної ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2012 року про те, що спірне нерухоме майно перебувало у заставі та не могло бути відчужене. Отже прокурорпозивач звернувся з відповідним позовом для забезпечення фактичної реалізації згаданого судового рішення у справі № 17/1918 в інтересах держави, оскільки з`ясувались дії ТОВ «Оскар», які порушують умови договору іпотеки від 09 липня 2007 року та перешкоджають його виконанню.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 10 травня 2023 року у задоволенні уточненого позову позивача відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції строки позовної давності, заявлені ТОВ «Роскар» як відповідачем, не мали бути застосовані. Про порушення свого права, банк довідався не в той момент, коли ТОВ «Оскар» перестав виконувати свої зобов`язання за договором кредиту і у банку виникло право на дострокове вимагання повернення переданих божнику коштів, а після 12.10.2012 року, коли при примусовому виконанні Відділом ПІВР ДДВС Мінюсту України наказу №17/1918 від 26.12.2011 року, виданого Господарським судом Житомирської області в межах ВП №31677407, був складений акт опису й арешту майна №б/н, яким було описано майно боржника, а саме: нежиле приміщення, площею 1051,6 кв.м, за адресою: вул. Котовського, 50, м. Житомир, та майно передано на зберігання представнику ТОВ ТД «Еліт Сервіс» Столбовій І.В. Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За таких обставин, строк позовної давності щодо вимоги про звернення стягнення на майно розпочався не 23 грудня 2009 року (з подачі позову до господарського суду Житомирської області), а 12.10.2012 року, який до звернення прокурора до суду з позовом в даній справі в інтересах ПАТ «Укргазбанк» 29.05.2013 року не сплив.

Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури також не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, вказує, що судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок, що строк позовної давності сплив 23.12.2012 року, а прокурор в інтересах ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом 29.05.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Указаний висновок суду зроблено внаслідок неповного з`ясування фактичних обставин справи на підставі наступного. Так, рішенням господарського суду Житомирської області від 08.12.2010 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2011 року у справі №17/1918, задоволено позов АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Оскар» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №060707/5 від 06.07.2007 року та стягнуто 1 861 336,16 доларів США та 877 077,79 гривень. На виконання указаного рішення суду 26.12.2011 року господарським судом Житомирської області видано судовий наказ №17/1918, який 07.02.2012 року звернено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС. Саме під час здійснення вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що іпотечне майно ТОВ «Оскар» вибуло з його власності у зв`язку з тим, що ТОВ «Оскар» всупереч закону та умовам договору іпотеки здійснив реконструкцію предмету іпотеки, внаслідок чого, збільшилася площа нерухомості за рахунок внутрішнього перепланування та без зміни зовнішніх меж до 1115,20 м кв. та надано уточнену адресу: АДРЕСА_1 . Поряд з цим, 10.08.2011 року ТОВ «Оскар» здійснено незаконний продаж приміщення TOB «Росток», TOB «Росток», у свою чергу 16.09.2011 року відчужено дане приміщення ОСОБА_2 . Після чого, 02.02.2012 ОСОБА_1 придбав приміщення з торгів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ним. Отже, про факт неправомірного відчуження іпотечного майна та порушення законних прав та інтересів ПАТ АБ «Укргазбанк» дізналося у ході здійснення державним виконавцем виконавчого провадження не раніше 12.10.2012 року та 08.05.2013 року звернулось до прокуратури Житомирської області з листом щодо захисту інтересів держави в особі банку, з часткою держави в статутному капіталі.

Представник ТОВ «Роскар» не погоджуючись із мотивувальною частиною зазначеного рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову з підстав зазначених у апеляційній скарзі. Зазначає, що мотиви суду про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду вірні, однак заявлений позов підлягав відхиленню з інших підстав. Зокрема, позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки предметом іпотечного договору було саме нежитлове приміщення загально площею 1051,6 кв.м. з реєстраційним номером №17559698, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів нерухомого майна міститься відповідна заборона відчуження вказаного вище нерухомого майна, реєстраційний номер №5264068. Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості щодо перебування в іпотеці чи під забороною нежитлового приміщення ТОВ «Роскар», реєстраційний номер №764518101, загальною площею 1115,20 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Котовського, 50/81 відсутні. Виходячи із обставин даної справи, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право порушено, належним способом захисту буде звернення до суду із вимогою про визнання права іпотекодержателя. Окрім того, вказує, що прокурор не наділений повноваженнями представляти інтереси приватних юридичних осіб ПАТ АБ «Укргазбанк» та пред`явлення ним позову протирічить законодавству та порушує принцип рівності та справедливого балансу між сторонами. Додає, що у матеріалах справи немає доказів правонаступництва щодо права вимоги, зокрема немає жодного акту приймання-передачі документів підписаного сторонами, тому ПАТ АБ «Укргазбанк» не набуло прав кредитора за договором про відступлення прав за кредитним договором, останнє також не набуло прав іпотекодержателя за договором іпотеки. Також, ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовився від позову про звернення стягнення на предмет іпотеки і така відмова прийнята судом у справі №17/1978.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційні скарги прокурорапозивача та ПАТ АБ «Укргазбанк» залишені без задоволення, а апеляційна скарга ТОВ «Роскар» задоволена. Рішення Богунського районного суду міста Житомира від 10 травня 2023 року змінене, шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови апеляційного суду.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2025 року частково задоволено касаційні скарги заступника керівника Житомирської обласної прокуратури та Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Скасовано постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року. Передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.06.2025 призначено справу до судового розгляду.

28 листопада 2025 року до Житомирського апеляційного суду від заступника керівника Житомирської області прокуратури Гребенюк Роксолани надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав ( в т.ч. нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України 2Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь якого іншого обтяження стосовного нерухомого майна, тощо) об`єкту нерухомого майна, до набрання законної сили рішенням у справі №295/19577/14-ц, а саме: нежитлового приміщення, літера «А», загальною площею 1115,20 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 764518101. Заява обґрунтована тим, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачами під час розгляду справи неодноразово вчинялися дії щодо відчуження (виведення) предмету іпотеки, а саме було проведено реконструкцію, внаслідок якої змінено площу об`єкта нерухомого майна, змінено адресу, змінено реєстраційний номер, неодноразово укладалися правочини метою його продажу і передачі, у тому числі до статутного фонду іншого товариства. Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову , суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Саме відповідач має доводити недоцільність чи не співмірність заходів забезпечення, життя яких просить у суду позивач. Ураховуючи, що підставою звернення прокурора до суду з цим позовом є звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, а тому на припущення прокурора, що невжиття заходів забезпечення цього позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист державних інтересів, є достатньо обґрунтованим.

01 грудня 2025 року представник ТОВ «Роскар» - Давиденко В.В. подав заперечення щодо клопотання про забезпечення позову вважає її безпідставною, такою, що суперечить дійсним обставинам справи та спрямована на перешкоджання законній господарській діяльності. У запереченням зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову перешкоджатиме мирному врегулюванню спору. Задоволення заяви прокурора прямо суперечить інтересам ПАТ АБ «Укргазбанк», в чиїх інтересах нібито діє прокурор. У судовому засіданні в жовтні 2025 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» заявив клопотання про відкладення розгляду справи саме у зв`язку з процедурою мирного врегулювання спору. Наразі триває процес відступлення Банком права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки на користь фінансової компанії. Стороні відповідача відомо, що компетентними органами Банку (Кредитним комітетом та Правлінням) вже прийнято рішення про відступлення права вимоги за спірним кредитним зобов`язанням та договором іпотеки. Це є виключним правом Банку розпоряджатися своїми активами у спосіб, який він вважає найбільш ефективним. Відступлення права вимоги за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (зміна іпотекодержателя в Реєстрі). Заборона державним реєстраторам вчиняти «будь-які реєстраційні дії», як того вимагає прокурор, заблокує Банку можливість завершити процедуру мирного врегулювання та зареєструвати перехід прав до нового кредитора. Таким чином, прокурор своїми діями фактично блокує можливість погашення заборгованості перед державним банком, чим завдає шкоди інтересам держави, які він покликаний захищати. Прокурор не довів наявність ризиків та неефективність уже вжитих заходів забезпечення позову. Ключовою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до ст. 149 ЦПК України, є існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. У даній справі такі ризики відсутні, оскільки вони вже повністю нівельовані діючими арештами. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31.12.2014 у цій справі вже вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно (реєстраційний номер 34202446). Даний арешт є чинним, відомості про нього внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження 13310116), що підтверджується Інформаційною довідкою, яку сам прокурор долучив до своєї заяви. Крім того, на майно накладено арешт у виконавчому провадженні (запис № 49302142 від 20.02.2023, приватний виконавець Волкова Є.О.). Наявність арешту майна імперативно забороняє його відчуження. Отже, мета забезпечення позову вже досягнута існуючими заходами. Повторне накладення заборони на одне й те саме майно є процесуальним дублюванням, що суперечить принципу розумності та процесуальної економії. При цьому, прокурор у тексті своєї заяви умисно замовчує факт наявності діючого арешту від 2014 року, намагаючись ввести суд в оману щодо нібито існуючої «загрози» відчуження майна. Прокурор не навів нових обставин, які свідчили про необхідність вжиття заходів забезпечення позову на стадії апеляційного провадження. Заява прокурора не містить жодного обґрунтування, чому саме зараз, на стадії апеляційного перегляду справи, яка триває вже більше 10 років, виникла нагальна необхідність у вжитті додаткових заходів забезпечення. Прокурор посилається на обставини та події (зміни площі, відчуження), які мали місце у 20112016 роках. Жодних нових доказів недобросовісної поведінки відповідача за останні роки або доказів підготовки майна до відчуження у 20242025 роках прокурором не надано. Також прокурор не пояснює, чому обраний ним спосіб тотальна заборона будь-яких реєстраційних дій (в тому числі щодо передачі у користування/оренду) є необхідним та пропорційним. Заборона передачі майна в оренду чи користування жодним чином не сприяє меті позову (зверненню стягнення), а лише паралізує можливість досудового врегулювання спору. Прокурор без відповідних правових підстав втручається у приватноправові відносини між сторонами спору. Подання даної заяви є черговим підтвердженням відсутності законних підстав для представництва інтересів держави прокурором у цій справі.

Розглянувши доводи заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є: нежитлове приміщення загальною площею 1 115,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке передано в іпотеку, відповідно до договору іпотеки від 09.07.2007, та на яке прокурор просить звернути стягнення, шляхом проведення прилюдних торгів та передачу в управління ПАТ АБ «Укргазбанк» предмет іпотеки на період його реалізації на прилюдних торгах.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана із необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову у цій справі, заступник керівника Житомирської обласної прокуратури вказувала на те, що під час розгляду даної справи неодноразово вчинялися дії щодо відчуження (виведення) предмету іпотеки, нежитлового приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1 , а саме : було проведено реконструкцію, внаслідок якої змінено площу об`єкта нерухомого майна, змінено адресу, змінено реєстраційний номер, неодноразово укладалися правочини з метою його продажу і передачі, у тому числі до статутного фонду іншого товариства.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду із позовом є звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 1115,20 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а тому невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити, унеможливити захист державних інтересів.

Ймовірне відчуження та/або обтяження, інша зміна правового статусу чи параметрів спірного нежитлового приміщення через відсутність забезпечення позову може призвести до істотних негативних наслідків.

Такі обставини можуть бути наслідком виникнення необхідності у докладанні в подальшому значних зусиль для відновлення відповідних прав, може потягти порушення прав як позивача, так і інших осіб.

Колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати прокурор, є співмірними із позовними вимогами та обставинами, які викладені у заяві про забезпечення позову.

За обставинами справи, запропонований заступником керівника Житомирської обласної прокуратури вид забезпечення позову є необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Посилання представника ТОВ «Роскар» - Давиденка В.В. у запереченні на те, що така заява спрямована на перешкоджання законній господарській діяльності не знайшли свого підтвердження, оскільки застосування даного виду забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у його володінні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Забезпечення позову, що на період спору зупиняє можливість відчуження нерухомого майна, має запобіжний характер, є достатнім і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду, недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір, а також прав третіх осіб.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 31 грудня 2014 року задоволено заяву заступника прокурора Житомирської області про забезпечення позову.

Накладено арешт на майно, а саме, на нежитлове приміщення літ. А загальною площею 1115,20 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 34202446.

Разом з тим, забезпечення позову допускається двома або кількома видами забезпечення, якщо це не суперечить законодавству та є співмірним заявленим вимогам.

Відтак, обґрунтовану по суті заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 261 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву заступника керівника Житомирської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь - яким способом в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь якого іншого обтяження стосовного нерухомого майна, тощо, об`єкту нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, літера «А», загальною площею 1115,20 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 764518101.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий

Судді