Справа № 462/3304/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, покликаючись на те, що 01 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 96481. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб відповідача, окремими траншами. Перший транш в сумі 22728 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим договором складає 546 днів. 28 січня 2025 року, було укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 96481. Таким чином, позивача наділено правом вимоги до відповідача за договором № 96481. Станом на дату звернення позивача до суду, заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість в розмірі 59813,46 грн., яку й просить стягнути.

Відповідачем було подано до суду відзив, в якому він вказав, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №602023, ОСОБА_1 , 11 жовтня 2021 року, у м. Львів пройшов огляд інваліда. Група інвалідності - 2, причина інвалідності - травма пов`язана з виконанням обов`язків в/с (військової служби), безтерміново. Як вбачається з Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , присвоєна пенсія по інвалідності. Він має інвалідність 2 групи внаслідок війни. Крім того, як видно з посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України, дата його видачі 18.03.2022. Отже, на час виникнення спірних правовідносин у лютому 2022 року (час укладання кредитного договору) діяв особливий період, який триває й до теперішнього часу, й відповідач з часу укладення вказаного договору має право на зазначену пільгу та нарахування процентів за користування кредитом є неправомірним. Стягненню з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» підлягає сума у розмірі 21 092,28 грн. як залишок заборгованості по основному боргу. Також вказав, що за приписами п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору, а заявлений розмір витрат на правову допомогу є явно завищеним.

Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якій він вказав, що з наданих відповідачем документів вбачається, що він є учасником бойових дій, проте не проходив військову службу та не мав статус військовослужбовця на період кредитування. Отже, на момент укладення кредитного договору та у період нарахування відсотків відповідач не набув статусу військовослужбовця і на нього не розповсюджувались пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також вказав, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підтримав, просив такі задовільнити в повному обсязі.

Відповідачем було подано до суду заперечення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що позивач не правильно тлумачить положення ч.15 ст.14 України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» і на такій підставі робить неправильні висновки про непоширення на ОСОБА_1 , пільг, що передбачені цим законом. На час виникнення спірних правовідносин у вересні 2023 року (час укладання кредитних договорів) діяв особливий період, який триває й до теперішнього часу, й відповідач з часу укладення вказаного договору має право на зазначену пільгу та нарахування процентів за користування кредитом є неправомірним. Крім того, зазначив, що в провадженні Залізничного районного суду міста Львова знаходилася справа №462/9707/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі також ТОВ «Авентус Україна») до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Обставини зазначеної справи є аналогічними до справи №462/3304/25 та відповідне рішення Залізничного районного суду міста Львова від 17 березня 2025 року на момент розгляду цієї справи набрало законної сили та не оскаржувалося. Отже, враховуючи, що розповсюдження на ОСОБА_1 , пільг, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено відповідним рішенням суду, то заперечення даних обставин в межах розгляду справи №462/3304/25 є неправомірним та безпідставним. Окремо звернув увагу щодо витрат на правову допомогу адвоката, оскільки сторона відповідача переконана, що складання процесуального документа такого рівня та змісту як подана до суду позовна заява не могло зайняти більше однієї робочої години адвоката, а адвокатський гонорар за такого виду послугу не може становити 12 000 грн. Тобто, твердження відповідача не є припущеннями, висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу зроблений на підставі аналізу змісту позовної заяви, досвіду та спеціалізації адвокатів Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС», а також складності заявлених витрат на правове супроводження. Враховуючи вищевикладене, просив суд стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженоювідповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість у розмірі 21 092,28 грн. Судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що 01 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 96481. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб відповідача, окремими траншами. Перший транш в сумі 22728 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим договором складає 546 днів.

В матеріалах справи також міститься картка обліку виконання договору №96481, яка підтверджує факт надання відповідачу кредиту в розмірі 22728 грн., 01 лютого 2022 року.

28 січня 2025 року, було укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 96481. Таким чином, позивача наділено правом вимоги до відповідача за договором № 96481.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №96481 від 01 лютого 2022 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59813.46 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 21092.28 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 36521.18 грн.; заборгованість за комісіями - 2200.00 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

В той же час, судом було також встановлено, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №602023, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів за адресою: АДРЕСА_1 пройшов огляд інваліда. Група інвалідності - 2, причина інвалідності - травма пов`язана з виконанням обов`язків в/с (військової служби). Дата чергового переогляду безтерміново. Як вбачається з Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 присвоєна пенсія по інвалідності. Він має інвалідність 2 групи внаслідок війни. Термін дії посвідчення довічно, дата видачі 14.12.2021. Як видно з Посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України, дата його видачі 18.03.2022.

Відповідно до ч.15 ст.14 України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Частина 15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою. Дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення, в тому числі і на учасників бойових дій та військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц, провадження № 61-21025св18.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у часниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнний дій.

Указом в.о. Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року, в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з цього часу настав особливий період.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено військовий стан, який триває й досі.

Враховуючи вищевикладене, на час виникнення спірних правовідносин у лютому 2022 року діяв особливий період, який триває й станом на дату розгляду справи, й відповідач з часу укладення вказаного договору має право на зазначену пільгу та нарахування процентів за користування кредитом є неправомірним. На переконання суду, стягненню з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» підлягає сума у розмірі 21 092,28 грн., як заборгованість по тілу кредиту.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є інвалідом ІІ групи внаслідок війни, відтак, витрати по сплаті судового збору з нього не можуть бути стягнуті та такі слід залишити на позивачу.

Щодо витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 16 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн., за участь у цивільній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також їх необхідністю для постановлення судового рішення.

Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В той же час, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1057,80 грн.

На підставі ст. ст. 16, 512, 514, 516, 526, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позовні вимоги задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 ; РНОКП: НОМЕР_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» /, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521/ заборгованість в розмірі 21 092 /двадцять одну тисячу дев`яносто дві/ гривнi 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 ; РНОКП: НОМЕР_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» / , місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521/ витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1057 /одна тисяча п`ятдесят сім/ гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш