ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
01 грудня 2025 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних - задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних -14013,77 грн, інфляційні 444142,25 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2244,00 грн у відшкодування витрат на сплату судового збору.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Я.Л., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 року по справі №175/17718/24 скасувати і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Ярослава Леонідівна, задовольнити частково, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року в частині спору про стягнення інфляційних втрат скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , інфляційні втрати за період з 22 січня 2021 року по 18 листопада 2024 року у розмірі 119122,69 грн.

В іншій частині позовної вимоги відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1420,72 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6633,25 грн.

03 жовтня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Ярослава Леонідівна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

У заяві ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Я.Л., просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі, підтвердженому доказами, пропорційно частці задоволених вимог апеляційної скарги (77,22%).

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачем було заявлено до стягнення 584256,02 грн, з яких суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими лише 133136,46 грн (22,78% від заявленої суми). У решті 77,22% у задоволенні позовних вимог відмовлено, що фактично становить часткове задоволення апеляційної скарги відповідача

На підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Я.Л., надав до апеляційного суду: договір №0012 про надання правничої допомоги від 07.03.2025 року; ордер на підтвердження повноважень адвоката Олійник Я.Л. представляти інтереси відповідача в суді апеляційної інстанції; акт від 04.04.2025 року виконаних робіт за договором №0012 від 07.03.2025 року; платіжну інструкцію №А81С-Т296-5ВАТ-ТММТ від 04.04.2025 року на суму 40000,00 грн та докази відправлення заяви іншим учасникам справи.

Від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Журікова І.В., надійшли заперечення на подану заяву, в яких позивач просив відмовити відповідачу в стягнені з позивача витрат на правничу допомогу.

Договір про надання адвокатських послуг як і акт виконаних робіт за вказаним договором укладено з адвокатом Олійник Я.Л., але оплату за цим договором було здійснено на ім`я ФОП ОСОБА_3 платником - ОСОБА_4 .

Договір №0012від 07.03.2025 року про надання правової(правничої) допомоги (адвокатських послуг) укладений між адвокатом що діє в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_3 та Євтушенко В.І., але в підтвердження повноважень Євтушенко Володимира Івановича на укладання будь-яких правочинів від імені ОСОБА_1 , тим паче діяти від його імені та в інтересах у справі 175/14718/24 де він є відповідачем та сплачувати за нього кошти не надано жодного доказу. Ні в преамбулі договору, ні в реквізитах сторін, ані як додаток до договору, не вказані відповідно до яких правових підстав ОСОБА_5 діє від імені ОСОБА_1 та чи має право на вчинення юридичних дій тощо.

На думку позивача, адвокатом Олійник Я.Л. не надано суду належних та допустимих доказів наявності повноважень бути представником відповідача ОСОБА_1 по справі номер 175/14718/24.

Також, наявність платіжної інструкції про оплату правової допомоги по договору (адвокатських послуг) від 04.04.2025 року де вказаного платник - ОСОБА_4 , а отримувачем є ФОП ОСОБА_3 підтверджує отримання коштів ФОПом, а не адвокатом, як від неналежного платника так і неналежного отримувача, як передбачено вказаним вище договором.

Сума в розмірі 40000 грн, яка заявлена адвокатом Олійник Я.Л. та отримана ФОПом, є не обґрунтованою, завищеною і не підтверджена доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою, третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з частиною четвертою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

З матеріалів справи вбачається, 07.03.2025 року між адвокатом Олійник Я.Л та ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , укладений договір №0012 про надання правової (правничої) допомоги (адвокатських послуг) (а.с. 124-124зв).

Пунктом 3.1. передбачено, що за правову допомогу по оскарженню рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/17718/24 у Дніпровському апеляційному суді замовник сплачує адвокату 40000,00 грн.

Акт виконаних робіт до вказаного договору від 04.04.2025 року, укладений між адвокатом Олійник Я.Л. та ОСОБА_5 (а.с. 125).

Платіжну інструкцію №А81С-Т296-5ВАТ-ТММТ від 04.04.2025 року. Призначення платежу оплата по договору про надання правової (правничої) допомоги (адвокатських послуг) №0012 від 07.03.2025 року, платник Євтушенко В.І., в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 125зв).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи заперечення позивача, а також всі аспекти та складність справи (яка, на думку колегії суддів, не є занадто складною, апеляційний суд вважає, що вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню та є обґрунтованими у розмірі 20000,00 грн. Такий розмір буде об`єктивним та справедливим.

Керуючись ст. 270, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Ярослава Леонідівна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 20000,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: