"01" грудня 2025 р. Справа № 363/6398/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 28.10.2025), представником позивача адвокатом Петрук С.О. подано вказану вище позовну заяву, у якій просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, що зареєстрований 23.08.2003 Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України, актовий запис №967.

Позивач, через свого представника, звертаючись до суду з позовом, зазначає, що фактично відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позов подається до Вишгородського районного суду Київської області.

Так, згідно статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

А відповідно до частини восьмої статті 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді №1947907 від 29.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що також зазначається стороною позивача у позовній заяві.

При цьому, доказів, що відповідач проживає на території Вишгородського району Київської області, до позову не додано.

Оскільки, відповідач має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України та може бути внутрішньо переміщеною особою і мати місце проживання на підконтрольній Україні території, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.10.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщеної особи, а саме дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно відповіді №2018908 від 18.11.2025, щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, встановлено відсутність довідки ВПО щодо особи ОСОБА_2 .

27.11.2025 до суду надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої, згідно відомостей внесених до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 26.11.2025, відсутня інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 18.11.2025 до суду, за допомогою Поштової служби «Е-ПОСТ» із відміткою про те, що послуга вказаного поштового відправлення включає друк, упаковку в конверти та доставку адресатами листі, які відправлені через веб-сервіс в електронному вигляді, без відвідування поштового відділення, надійшла фотокопія заяви від 05.11.2025 ОСОБА_3 з повідомленням того, що він фактично проживає за адресою місцезнаходження спільного майна подружжя: АДРЕСА_3 , адреса його реєстрації знаходиться на непідконтрольній Україні території селище Миколаївка, Запорізька область, Мелітопольський район, про факт звернення позивачки із позовом про розірвання шлюбу йому відомо, документи що підтверджують факт його проживання за вказаною адресою у нього відсутні, місце реєстрації не змінював, але проживає зараз у місті Вишгороді та просить розглянути справу у Вишгородському районному суді Київської області.

З урахуванням відмітки Поштової служби «Е-ПОСТ», не є можливим ідентифікувати особу відправника заяви ОСОБА_3 .

Крім цього, варто зазначити, що відповідно до частини першої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із частиною шостою статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Правовідносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, випадки їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до частини другої статті 16 Прикінцевих положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої ним у Постанові від 24.06.2024 у цивільній справі № 554/7669/21, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил).

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, який набрав чинності 14.03.2022.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27 ЦПК України, на яку сторона позивача посилається, звертаючись саме до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу, імперативно встановлює, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи відповідача у справі, якщо інше не передбачено законом.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та його представнику, що відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.

У позовній заяві ОСОБА_1 відсутнє будь-яке обґрунтування та не зазначено про підстави звернення із позовною заявою про розірвання шлюбу саме до Вишгородського районного суду Київської області в порядку статті 28 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Так, статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 цього Кодексу документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина п`ята статті 177 ЦПК України).

Враховуючи, що місце реєстрації відповідача у Вишгородському районі Київської області не підтверджено доказами, передбаченими чинним законодавством, а відсутність посилання позивача та доказів на підтвердження права позивача звернутися до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу у порядку статті 28 ЦПК України, перешкоджають суду визначити підсудність справи про розірвання шлюбу та, у майбутньому, ухваленню рішення, яке б відповідало чинному законодавству.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати позивачу (представнику) строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, шляхом надання до суду позовної заяви у новій редакції із зазначенням обґрунтування та доказів звернення саме до Вишгородського районного суду Київської області.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу (представнику), що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач