Провадження №2-др/522/53/25
УХВАЛА

27 листопада 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/20976/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійний вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси (с.Свячена Ю.Б.) перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійний вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та вселення.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

31.01.2025 року ОСОБА_1 надав заяву про ухвалення додаткового рішення по даній справі , в якій просив ухвалити по справі додаткове рішення, а саме, доповнити п.4 резолютивної частини рішення суду від 30.09.2021 року наступним: вселити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_2 сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 , які залишені без задоволення, стосувались, як ОСОБА_2 , так й ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійний вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням, тому вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та вселення повинні стосуватись не тільки ОСОБА_2 , а й ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , з підстав вирішення в повному обсязі спору по суті вимог ОСОБА_2 . Вважає, що в резолютивній частині рішення суду права, обов`язки та правовідносини залучених сторін по справі не з`ясовані та не вирішені, що позбавляє права позивача за первісним позовом на ефективне його розуміння. Зазначив, що на порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України, суд не навів жодних доказів на яких ґрунтуються його висновки в частині прав ОСОБА_1 , як позивача за первісним позовом. Вважає, що встановлення вищезазначених обставин справи має суттєве значення для правильного вирішення цього спору.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.01.2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення розподілено на суддю Домусчі Л.В.

Справа перебувала в Одеському апеляційному суді, повернута до Приморського районного суду м.Одеси 30.10.2025 року

Матеріали заяви разом зі справою суддя отримала 03.11.2025 року.

Розгляд зазначеної заяви призначено на 18.11.2025 року.

У судове засідання призначене на 18.11.2025 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 27.11.2025 року.

У судове засідання призначене на 27.11.2025 року учасники справи не з`явилися, ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, в якій просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити, судове засідання провести за його відсутністю.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 02.12.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійний вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та вселення.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з жилого приміщення кімнати № НОМЕР_3 А сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вселено ОСОБА_2 в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_3 А сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

31.01.2025 року ОСОБА_1 надав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити по справі додаткове рішення, доповнивши п.4 резолютивної частини рішення суду від 30.09.2021 року за зустрічним позовом наступним: вселити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_2 сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2020 року представник ОСОБА_2 надав до суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада, Приморська районна адміністрація Одеська міська рада, в якій просив:

- виселити ОСОБА_1 з жилого приміщення кімнати № НОМЕР_3 А сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

- вселити ОСОБА_2 в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_3 А сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з огляду на те, що при ухвалені рішення суду від 05.04.2021 року, суд вирішив всі позовні вимоги за зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1 у повному обсязі, надана оцінка всім доводам та доказам по даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки вказана заява не вказує на наявність підстав для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст.247, 258-260, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/20976/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійний вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та вселення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 02.12.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.