УХВАЛА

05 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 760/33654/24

провадження № 61-14928ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за заявою Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карраон»,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карраон» відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

22 серпня 2025 року на адресу суду надійшла заява Головного управління Державної податкової служби Одеської області про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано клопотання про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, докази підтвердження повноважень представника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року клопотання Головного управління Державної податкової служби в Одеській області

про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено.

Поновлено Головному управлінню Державної податкової служби в Одеській області строк на апеляційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року.

Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року у справі за заявою Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карраон», повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карраон» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, заявник просить оскаржувану ухвалу скасувати та «повернути справу на повторний розгляд до Київського апеляційного суду».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно із частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною шостою статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини третьої статті 350 ЦПК України особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у апеляційній скарзі, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду повторно надіслано апеляційну скаргу заявника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та вказано на необхідність вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року.

27 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, в якій заявник вказав на наявність об`єктивних перешкод, а саме ведення російською федерацією військових дій проти України.

Обставини пропуску строку на апеляційне оскарження були обумовлені відсутністю своєчасного та в повній мірі фінансування скаржника та неможливістю вчасно оплати судовий збір.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги було доставлено 18 вересня 2025 року о 16:25 до електронного кабінету заявника.

Суд наголосив, що строк на апеляційне оскарження рішення від 24 січня 2025 року становить 5 днів, розпочався 19 вересня 2025 року та сплив 23 вересня

2025 року.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження,

суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що наведені заявником обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку

на апеляційне оскарження, оскільки вони не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежать від волевиявлення заявника та пов`язані з перешкодами

чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, з огляду

на те, що строк на апеляційне оскарження сплив.

Отже, суд апеляційної інстанції, врахувавши вимоги вище наведених норм закону, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України у зв`язку із невиконанням станом на 30 жовтня 2025 року вимог ухвали Київського апеляційного суду

від 17 жовтня 2025 року щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Згідно із частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Ураховуючи те, що заявником не було надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду та визнає доводи касаційної скарги необґрунтованими.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки процесуального законодавства.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду апеляційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки заявник має довести обставини, які перешкоджали йому виконати вимоги ЦПК України щодо форми та змісту апеляційної скарги при первісному та подальших зверненнях до суду.

Апеляційний суд поновлював строк на апеляційне оскарження, а також продовжував заявнику строк для усунення недоліків (ухвала Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року), однак заявник не виконав вчасно вимоги процесуального законодавства до оформлення апеляційної скарги у встановлений суддею строк, у зв`язку із чим апеляційну скаргу суд повернув.

Невиконання процесуальних ухвал суду не може визнаватися поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права та необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки належного обґрунтування підстав (з наданням відповідних письмових доказів) пропуску строку на апеляційне оскарження суду апеляційної інстанції надано не було.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за заявою Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Карраон» відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник