Провадження № 22-ц/802/1356/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, про усиновлення повнолітньої особи за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив суд визнати його усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису № 2181 про народження ОСОБА_4 , виданого 01 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, зазначити відомості про батька дитини, вказавши батьком дитини його - ОСОБА_1 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзивів на апеляційну скаргу заінтересовані особи не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема в п. 6 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві (заявникові)), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, ця справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 01 грудня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усиновлення повнолітньої особи, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 23 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення наявних у ній недоліків. Заявнику необхідно було визначити належних заінтересованих осіб (у разі наявності), зазначивши відомості про них, інформацію про можливість виконання батьківських обов`язків у відповідності до Сімейного кодексу України, та додати належні докази на підтвердження всіх обставин.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявник недоліки заяви, визначені ухвалою суду від 23 вересня 2025 року про залишення заяви без руху, у встановлений судом строк не виконав.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі, яка переглядається, встановлено, що заявник після отримання 06 жовтня 2025 року копії ухвали Рожищенського районного суду Волинської області від 23 вересня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.40), не цікавився станом провадження у цій справі, у визначений судом строк ухвалу суду про залишення заяви без руху не виконав, недоліки заяви не усунув.

Встановивши, що заявник вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху не виконав, у визначений судом строк недоліки заяви не усунув, суд першої інстанції з додержанням норм процесуального права дійшов цілком обґрунтованого висновку, що заяву ОСОБА_1 у цій справі на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України належить визнати неподаною та повернути заявнику.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про повернення заяви ОСОБА_1 у цій справі є законною та обґрунтованою.

У своїх доводах апеляційної скарги заявник ОСОБА_1 посилався на те, що він усунув недоліки заяви згідно з ухвалою суду від 23 вересня 2025 року і повторно подав заяву до Рожищенського районного суду Волинської області 07 жовтня 2025 року, що підтверджується копією поштової квитанції з штрихкодовим ідентифікатором доступ № 9393. Крім того, відповідну заяву він направив до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Луцької міської ради, що також підтверджується поштовою квитанцією з штрихкодовим ідентифікатором доступу № 920. Згідно з листом перевірки статусу відстеження відправлення № 9393 від 23 жовтня 2025 року, подана ним 07 жовтня 2025 року заява вручена за довіреністю 14 жовтня 2025 року.

Проте, наведені доводи колегія суддів до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей про надходження від заявника до суду документів про усунення недоліків заяви, зазначених в ухвалі суду від 23 вересня 2025 року про залишення заяви без руху.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: