печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2025 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Новака Р.В.

за участю секретаря судового засідання Романа М.О.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Князьської Н.А. про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В. від розгляду цивільної справи за позовом ДП «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання природнього газу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні у судді Остапчук Т.В. Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 757/46752/25-ц за позовом ДП «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання природнього газу.

14.11.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Князьською Н.А. через систему «Електронний суд» було подано заяву про відвід головуючого судді Остапчук Т.В. від розгляду даної справи з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, посилаючись на наявність сумнівів щодо неупередженості судді. В обґрунтування заяви зазначено, що з листопада 2015 року у провадженні судді Остапчук Т.В. перебувала цивільна справа №757/43362/15-ц ( провадження № 61-9192 св 24) за позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2023 було винесене відповідне рішення про поділ майна подружжя та часткове задоволення позову, яке ОСОБА_1 вважає винесене було незаконно з порушенням її майнових прав. Постановою Верховного суду від 06.11.2024 рішення Печерського районного суду м. Києва та постанову Київського апеляційного суду від 12.06.2024 у цій справі було скасовано, а справа направлена на новий розгляд в суд апеляційної інстанції. На думку ОСОБА_1 ті системні процесуальні порушення норм ЦПК України , які попускалися суддею Остапчук Т.В. відносно неї, як позивачки, при розгляді цивільної справи №757/43362/15-ц за її позовом про поділ майна щодо відмови у процесуальних клопотаннях, строки розгляду, винесення незаконного рішення у іншій справі свідчать про порушення майнових прав ОСОБА_1 та у свою чергу можуть впливати на неупередженість судового рішення у цивільній справі № 757/46752/25-ц за позовом ДП «КиївГазЕнерджи» у якій заявниця є відповідачкою.

На підставі ч. 8 статті 40 ЦПК України заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Князьської Н.А. та дослідивши матеріали, подані на підтвердження їх доводів, суд приходить до висновку про невмотивованість заявленого відводу головуючому судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями п. 1-5 ч.ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого судді щодо сторони та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Наведені заявником обґрунтування відводу головуючому судді не можуть бути підставою для відводу судді у справі, оскільки вони не містять підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, які б перешкоджали судді Остапчук Т.В. брати участі у розгляді цієї справи чи викликають сумнів в неупередженності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

Доводи наведені в заяві про відвід не підпадають під критерії визначені згаданими нормами процесуального закону, не свідчать про наявність ознак необ`єктивності судді, зводяться до незгоди сторони з діями судді щодо вирішення іншої справи, а тому відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не можуть бути підставою для відводу.

Доводи заявника є лише його суб`єктивним сприйняттям обставин справи, а незгода з процесуальними рішеннями судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Таким чином, заявлений відвід безпідставний та у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Князьської Н.А. необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 41 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Князьської Н.А. про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В. від розгляду цивільної справи за позовом ДП «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання природнього газу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяР.В. Новак