Справа № 334/7787/25
Провадження № 2/331/3891/2025

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Мохира Ярослава Вікторовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2025 року цивільну справу № 334/7787/25 за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Мохира Я.В., який діє на підставі довіреності №2705/25-15 від 27.05.2025 року, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було направлено за підсудністю до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

21 листопада 2025 року вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Дніпровського районного суду міста Запоріжжя.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2025 року, головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі визначено суддю Яцун О.О.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Так, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя з метою визначення підсудності скористалася даними Єдиного державного демографічного реєстру та отримала відповідь.

Отже, відповідно до інформації, яка міститься у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1794148 від 19.09.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 31.03.2021 року (а.с.35), щоза територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Разом з тим, відповідно до інформації, яка міститься у відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери № 1794899 від 19.09.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36).

Після чого, взявши до уваги відповідь з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо фактичного місця проживання відповідача ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2025 року дану цивільну справу було направлено за підсудністю до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, за фактичним місцем проживання відповідача (а.с.37).

В той же час, суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, отримавши дану цивільну справу у своє провадження, також скористалася даними Єдиного державного демографічного реєстру з метою визначення підсудності та отримала відповідь.

Так, відповідно до інформації, яка міститься у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2037421 від 24.11.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 31.03.2021 року, щоза територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Необхідно зауважити, що 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» № 509 від 01.10.2014 року, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України № 579 від 09.08.2017 року внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала чинності 16.08.2017 року.

Отже, з 16.08.2017 року довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, на підставі яких вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

При цьому, згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абз.3 п.3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 646 від 22.09.2016 року, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, то в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

Таким чином, у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, перебування особи на обліку внутрішньо переміщених осіб, та зокрема, наявність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не є свідченням того, що зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , що у свою чергу виключає можливість розгляду справи Олександрівським районним судом міста Запоріжжя, виходячи з положень правил підсудності, визначених нормами ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що адресою зареєстрованого місця проживання відповідача є: АДРЕСА_1 , а отже дана справа не відноситься до юрисдикції Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14 вересня 2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

За правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатамиотриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Положеннями п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, враховуючи, що місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 не відноситься до територіальної юрисдикції Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, суддя приходить до висновку, що вказана цивільна справа була помилково направлена, в порядку статті 31 ЦПК України, на адресу Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, а тому необхідно, на підставі ч. 1 ст. 27, п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передати дану справу за підсудністю до Комунарського районного суду міста Запоріжжядля розгляду за місцем реєстрації відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи № 334/7787/25 (провадження № 2/331/3891/2025) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Мохира Ярослава Вікторовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати за територіальною підсудністю на розгляд до Комунарського районного суду міста Запоріжжя(69104, місто Запоріжжя, вулиця Європейська, будинок № 7).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити представнику позивача.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1) частини 1 статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун