Справа № 291/1541/24
Провадження №2/291/344/25
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Гарбарук І.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Р.Ю.,

представника позивача Шипілова О.В. (бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції),

представника відповідача Дмитрук К.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ружин цивільну справу №291/1541/24 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шипілова О.В., до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач вже звертався до суду з позовом до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області (далі відповідач-1) з вимогою про визнання незаконним та скасування вищевказаного рішення про зняття з реєстрації позивача, з посиланням на порушенням вимог, встановлених Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" (далі Порядок), де відповідач-1 порушив п.п.40,61,69 Порядку, а ОСОБА_2 (далі відповідача-2) порушила п.п.37,61 Порядку. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03.09.2024 у цивільній справі №291/926/24 відмовлено у позові ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 13.10.2023 про зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В межах даної справи було встановлено, що відповідач-2 хворіє на хворобу Паркінсона. На адвокатський запит від 26.09.2024 Комунальне некомерційне підприємство «Ружинська центральна лікарня» відповіло листом від 03.10.2024 за вих.№689, що відповідач-2 з 2012 року перебуває на обліку у лікаря невропатолога з діагнозом хвороба Паркінсона та з 1991 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F06.8. Згідно з Міжнародним класифікатором хвороб (МКХ-10) код F06.8 відноситься до «Інші психічні розлади, обумовлені пошкодженням та дисфункцією головного мозку або соматичною хворобою». Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.12.2024, на питання в адвокатському запиті: «Чи хворіє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на хвороби, які обмежують її дієздатність, її свідомість, нездатність усвідомлювати свої дії тощо, вказати з якого часу?» КНП «Ружинська центральна лікарня» відповіді не надало посилаючись на дію ст.38 Закону України «Про психіатрію», яка забороняє розголошувати дані без згоди самої особи.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення приймалося відповідачем-1 на підставі заяви відповідача-2, яка не могла усвідомлювати значення своїх дій, а тому позовна вимога щодо визнання недійсним вищевказаного правочину стосується обох відповідачів.

Зазначає, що для поновлення порушеного права належним способом захисту інтересів позивача є визнання недійсним рішення відповідача-1 від 13.10.2023 про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання позивача, яке вчинене на підставі відповідної заяви відповідача-2, яка не усвідомлювала значення свої дій за відсутності її вільного волевиявлення і яке не відповідало її внутрішній волі.

У позовній заяві заявлялося клопотання про витребування доказів у КНП «Ружинська центральна лікарня».

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області суду від 08 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шипілов О.В, повернуто представнику позивача.

Постановою Житомирського апеляційного суду 15 квітня 2025 року ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області суду від 08 січня 2025 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду .

05.05.2025 цивільна справа повернулася на адресу суду після апеляційного розгляду.

14.05.2025 судом отримано відповідь №02-28/2103 з Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою суду від 20.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 27.05.2025 здійснено перехід із розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

02.06.2025 на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому вона просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03.09.2024 в задоволенні позову відмовлено повністю.Суд при розгляді вказаної справи встановив, що вона є одноосібним власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , і як власник житла 13.10.2023 звернулась до Ружинської селищної ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання у вказаному будинку сторонньої особи - позивача ОСОБА_1 , який не є членом моєї сім`ї та не перебуває зі нею у родинних відносинах.Постановою Житомирського апеляційного суду від 17.12.2024 в задоволенні апеляційної скарги позивача відмовлено, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 03.09.2024 залишено без змін.

Зазначає, що позивач, його представник та суд були проінформовані про наявність у неї хвороби Паркінсона та про похилий вік.Проте позивач і його представник не висловлювали жодних сумнівів щодо того, що вона не усвідомлювала значення своїх дій, коли подавала заяву про зняття позивача з реєстрації, а Ружинською селищною радою рішення про зняття його з реєстрації було прийнято за відсутності її вільного волевиявлення, яке не відповідало її внутрішній волі.

Зауважила, що на даний час її дієздатність не обмежена, вона не визнана судом недієздатною і таким чином має право своїми діями без будь-яких обмежень набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Вказує, що вона страждає на хворобу Паркінсона і дійсно в 1991 року була поставлена на облік до лікаря психіатра в зв`язку з хворобою.Однак, наявність у неї хвороби, а також похилий вік, не впливають на усвідомлення нею значення своїх дій та змогу керувати ними.Вона не є особою з інвалідністю, отримує пенсію по віку, яка надходить їй на картковий рахунок, відкриття якого вона особисто оформила в Ощадному банку.

Звертає увагу на те, що про її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними також свідчить те, що 27.08.2024 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Ходаківська Л.М. посвідчила їй довіреність, перевіривши перед тим її дієздатність.

Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, розгляд справи здійснювати без її участі.

Відповідач Ружинська селищна рада у відзиві від 03.06.2025 позовні вимоги заперечила, мотивуючи тим, що 13.10.2023 власник житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 особисто звернулась до органу реєстрації Ружинської селищної ради з метою зняття позивача з місця реєстрації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Документи подані ОСОБА_2 відповідали вимогам чинного законодавства, тому державним реєстратором було прийнято рішення про зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи.

09.06.2025 представником позивача ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів та визнання явки відповідача ОСОБА_2 обов`язковою, які представник підтримав у судовому засіданні та пояснив, що витребувані медичні документи потрібні для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 17.06.2025 розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача.

08.08.2025 представником позивача ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів та визнання явки відповідача ОСОБА_2 обов`язковою, виклик в якості свідка, які представник підтримав у судовому засіданні та пояснив, що витребувані медичні документи потрібні для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 19.08.2025 витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Ружинська центральна лікарня» дані та копії медичних документів, які свідчать про те, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2012 року перебуває на обліку у лікаря невропатолога з діагнозом хвороба Паркінсона та з 1991 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F06.8, а також інші медичні документи, які можуть свідчити про її хворобу (хвороби), які обмежують її дієздатність, її свідомість, нездатність усвідомлювати свої дії; в решті клопотанні відмовлено, зокрема про витребування документів у КН «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради» відмовлено.

29.08.2025 на вимогу ухвали суду КНП «Ружинська центральна лікарня» на адресу суду надіслало оригінал амбулаторної картки ОСОБА_2 №4433 та копію історії хвороби ОСОБА_2

15.09.2025 на адресу суду подано клопотання представника позивача від 12.09.2025 про витребування документів у КН «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради» та призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою суду від 01.10.2025 клопотання представника позивача від 12.09.2025 в частині витребування доказів залишено без задоволення; клопотання представника позивача від 12.09.2025 в частині призначення судово-психіатричної експертизи відмовлено; розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача.

04.11.2025 представником позивача подано клопотання про витребування у Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області документів, які б свідчили про те, що 13 жовтня 2023 року ОСОБА_2 особисто відвідувала Ружинську селищну раду Бердичівського району Житомирської області та подавала заяву про зняття з місця реєстрації позивача. До клопотання долучено, зокрема, відповідь Ружинської селищної ради про відсутність відеозаписів у зв`язку з обмеженим терміном зберігання.

04.11.2025 представником позивача подано клопотання про витребування повторно КНП «Ружинська центральна лікарня» дані та копії медичних документів, які свідчать про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2012 року перебуває на обліку у лікаря невропатолога з діагнозом хвороба Паркінсона та з 1991 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F06.8, а також інші медичні документи, які можуть свідчити про її хворобу (хвороби), які обмежують її дієздатність, її свідомість, нездатність усвідомлювати свої дії тощо; просить застосовувати до керівника КНП «Ружинська центральна лікарня» заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

04.11.2025 представником позивача подано клопотання про витребувати у Ружинської селищної рада Бердичівського району Житомирської області оригіналу заяви про зняття з реєстрації від 13 жовтня 2023 року, яка була подана ОСОБА_2 ; клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

12.11.2025 представник відповідача 1 подав заперечення щодо клопотань представника позивача.

Ухвалою суду від 12.11.2025 розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача.

У судовому засіданні 26.11.2025 протокольною ухвалою клопотання представника позивач від 04.11.2025 залишено без задоволення на підставі ст.ст. 83, 84 ЦПК України; вказано, що відсутні підстави для застосування заходів примусу до керівника КНП «Ружинська центральна лікарня». При цьому, представнику позивача зауважено на приписах ст.44 ЦПК України.

Протокольною ухвалою від 26.11.2025 відмовлено представнику позивачу у оголошенні перерви у судовому засіданні для підготування нового клопотання.

У судовому засіданні 26.11.2025 представник відповідача 1 надав для огляду у судовому засіданні оригінали заяви ОСОБА_2 від 13.10.2023 та квитанції.

Заслухавши доводи, заперечення та пояснення присутніх учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Щодо заявлених позовних вимог до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд при вирішенні спору має врахувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі № 562/1199/23 з аналогічними підставами і предметом позову викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

Верховний Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 лютого 2023 року в справі № 489/3691/20 вказав, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2023 року у справі № 756/7614/21 (провадження № 61-10654св22) вказано, що «суди не звернули увагу, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу; суди не врахували що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову;у позивача з Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією будь-який цивільно-правовий спір відсутній, а тому вона є неналежним відповідачем; позивач пред`явила позов тільки до Оболонської районної в місті Києві державна адміністрації, позовних вимог до ОСОБА_3 (як власника спірної квартири) не пред`явила, клопотань про залучення до участі у справі як відповідача чи співвідповідача не заявляла. Тому відсутні підстави для задоволення позову внаслідок пред`явлення позову до неналежного відповідача. Як наслідок, судові рішення належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

В даній справі, представником позивача пред`явлений позов, зокрема, до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання недійсним рішення відповідача про зняття з реєстрації позивача.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 2 ОСОБА_2 при подачі заяви про зняття із зареєстрованого місця проживання позивача не усвідомлювала значення своїх дій, при подані заяви було відсутнє її волевиявлення.

Оцінюючи встановлені обставини та позовні вимоги, враховуючи висновки, що викладені у постановах Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що вказаний представником позивача відповідач - Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області є неналежним.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З врахуванням викладеного, у позові до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області слід відмовити.

Щодо заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03.09.2024 у справі №291/926/24 у позові ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шипілова О.В., до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення, відмовлено.

Суд першої інстанції зауважив, що «проставляння підпису власником в іншій графі зумовлено її похилим віком та наявністю хвороби Паркінсона, яка супроводжується тремтінням рук, що засвідчується довідкою лікаря, та не змінює волевиявлення власника будинку щодо зняття позивача з реєстрації».

Постановою Житомирського апеляційного суду від 17.12.2024 у справі №291/926/24 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шипілова Олександра Вікторовича залишено без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2024 року без змін.

Судом апеляційної інстанції вказано, що « ОСОБА_2 , як власник житла звернулась до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області із заявою про зняття гр. ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Із урахуванням подання ОСОБА_2 документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання позивача, судом першої інстанції не встановлено порушень з боку Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області при вчиненні вказаних дій. З таким висновком і погоджується колегія суддів.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у поданій ОСОБА_2 заяві недоліків її підписання та оформлення, не спростовує право і волю власника нерухомого майна на зняття ОСОБА_1 з реєстрації у ньому, і не можуть слугувати підставою для задоволення позову.

Також колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази щодо перебування позивача у родинних відносинах із ОСОБА_2 , наявність у нього статусу - члена сім`ї власника будинку та інші правові підстави для користування зазначеним нерухомим майном».

Верховний Суд у постанові від 10.01.2025 у справі №362/643/21 вказав, що преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).

Подібні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18).

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Таким чином, рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03.09.2024 та постановою Житомирського апеляційного суду від 17.12.2024 у справі №291/926/24 досліджено та встановлено право і волевиявлення власника нерухомого майна ОСОБА_2 на зняття ОСОБА_1 з реєстрації у ньому.

Також, суд звертає увагу на те, що при розгляді справи №291/926/24 у позивача/представника позивача не виникало сумнівів щодо особистого подання заяви ОСОБА_2 державному реєстратору про зняття позивача із зареєстрованого місця проживання.

Судом встановлено, що на дату подачі заяви про зняття позивача із зареєстрованого місця проживання відсутнє рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною чи обмеженою в дієздатною.

З оригіналу медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 та епікризів з 2008 року вбачається, що у останньої є тривожно-депресивний синдром.

Водночас, відповідно до ст.ст. 36-41 Цивільного кодексу України питання щодо визнання фізичної особи недієздатною або обмеженою дієздатною вирішується виключно судом. Лише судове рішення, ухвалене в порядку, визначеному главою 2 розділу IV може встановлювати факт недієздатності чи обмеження цивільної дієздатності особи.

Сам факт перебування особи на обліку у лікаря-психіатра, у тому числі з тривожно-депресивним розладом, не є підставою для висновку про її недієздатність, обмежену недієздатність, а також не свідчить про не здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Закон не пов`язує наявність психічного захворювання або лікування з автоматичним позбавленням особи цивільної дієздатності чи обмеженням її обсягу.

При цьому слід звернути увагу на таке: відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» принцип презумпції психічного здоров`я означає, що особа вважається психічно здоровою і здатною усвідомлювати свої дії та керувати ними доки зворотне не буде доведено. Згідно з цим визначенням, кожна особа, яка досягла встановленого законом віку, апріорі вважається психічно здоровою і здатною до свідомих дій, тобто, у визначенні чинного законодавства, дієздатною.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що у позові до ОСОБА_2 слід відмовити.

Решта доводів, заперечень та пояснень сторін не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шипілова О.В., до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації останнє: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідачі: Ружинська селищна рада Бердичівського району Житомирської області, Бердичівський район, с-ще Ружин, вул.. Незалежності, 2, .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено

та підписано 01.12.2025.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук