печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання: Колесник А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до суду з скаргою на дії державного виконавця.

У обґрунтування вимог вказано, що 11.02.2025 року державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно Сергієм Олександровичем винесено постанову ВП НОМЕР_1 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в мотивувальній частині якої зазначено зокрема: «Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 234 532,08 грн.; сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 9 759,18 грн.».

У виконавчому листі зазначено, що необхідно стягнути 14 834,30 доларів США, 122 612,22 грн. та 2 411,83 грн. у відшкодування судових витрат.

З огляду на висновки щодо застосування норм права, державний виконавець у постанові про повернення та у відмітці на виконавчому документі мав вказати залишок нестягнутої заборгованості саме у тій валюті, яка зазначена у виконавчому документі.

На підставі викладеного, просив задовольнити скаргу та визнати незаконність дій державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно Сергія Олександровича, під час винесення постанови ВП НОМЕР_1 від 11.02.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу. Скасувати постанову ВП НОМЕР_1 від 11.02.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу. Зобов`язати державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно Сергія Олександровича, винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідності з вимогами Закону, а саме: зазначити залишок нестягнутої заборгованості у доларах США та у гривні, як то зазначено у виконавчому документі та зробити аналогічну відмітку на виконавчому документі.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Боржник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За наведених обставин враховуючи скороченні строки розгляду скарги, суд визнав можливим розглянути скаргу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Матеріалами справи встановлено, що 07.02.2014 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 757/10997/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 14 834,30 доларів США, 122 612,22 грн. та 2 411,83 грн. у відшкодування судових витрат.

11.02.2025 року державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно Сергієм Олександровичем винесено постанову ВП НОМЕР_1 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в мотивувальній частині якої зазначено зокрема: «Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 234 532,08 грн.; сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 9 759,18 грн.».

Відповідно до ст.6 Конституції України, - Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», - Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», - «При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.»

Відповідно до ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у виконавчому листі зазначено, що необхідно стягнути 14 834,30 доларів США, 122 612,22 грн. та 2 411,83 грн. у відшкодування судових витрат.

Таким чином, з огляду на вищенаведені норми законодавства державний виконавець у постанові про повернення та у відмітці на виконавчому документі мав вказати залишок нестягнутої заборгованості саме у тій валюті, яка зазначена у виконавчому документі.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, п. 3 ч. 1 ст. 18, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно Сергія Олександровича, ВП НОМЕР_1 від 11.02.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Зобов`язати державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрухно Сергія Олександровича, винести постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідності з вимогами Закону, а саме: зазначити залишок нестягнутої заборгованості у доларах США та у гривні, як то зазначено у виконавчому документі та зробити аналогічну відмітку на виконавчому документі.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Соколов