РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б.1-Д) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 липня 2019 року, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна вчинила виконавчий напис на договорі іпотеки, яким звернула стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений всупереч вимог діючого законодавства та є таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис здійснений з порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості не була безспірною, позивач заперечує наявність заборгованості. За вищезазначеним кредитним договором вже було винесено рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30.09.2015 року у справі № 668/16278/14-ц, яким ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Нотаріус не мав підстав для вчинення виконавчого напису. Просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути понесені судові витрати в сумі 28 362,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису №2147 від 19.07.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі № 766/25150/21.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.03.2025 року постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання.

18.08.2025 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що із заявленими вимогами не погоджуються, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач, знаючи про наявне рішення, про вчинений виконавчий напис жодним чином не спростував наявну заборгованість. Так само як і не надав до суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання доказів, які б підтвердили, що дійсно, на момент вчинення виконавчого напису заборгованість не існувала, чи була іншою, ніж зазначено у виконавчому написі. Вважає, що позивач намагається просто уникнути відповідальності за невиконання зобов`язань перед Банком. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подано відзив.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № HEТ0GK00001675, що підтверджується копією вказаного кредитного договору.

04.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, яким забезпечувалось виконання зобов`язань за кредитним договором № HEТ0GK00001675, що підтверджується копією вказаного договору.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30.09.2015 року у справі № 668/16278/14-ц, яким ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № HEТ0GK00001675 від 30.06.2006 року.

19.07.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2147, яким запропоновано:

- звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . реєстраційний: номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - селище Степанівка міста Херсона, місце роботи - фізична особа - підприємець.

Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 04.07.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М. за реєстровим № 780 передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», (код платника податків за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 14360570, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, к/р № 0 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі:

- Заборгованість за кредитом - 7 956,50 доларів США;

- Заборгованість за відсотками - 5 386,13 доларів США;

- Комісія - 2 419,20 доларів США;

- Пеня - 10 633,56 долари США,

що всього становить 26 395 (двадцять шість тисяч триста дев`яносто п`ять) доларів США 39 центів, що за курсом НБУ на 25.02.2019 року (один долар США дорівнює 27,017312 гривень) становить 713 132 (сімсот тринадцять тисяч сто тридцять дві) гривні 49 копійок;

- Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 гривень.

Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 716 632 (сімсот шістнадцять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 49 копійок.

18.11.2021 року старшим державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Воропай В.В. на підставі вищевказаного виконавчого напису 18.11.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67551817.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 19.07.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису 19.07.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, а відтак оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконанню.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за сплачений судовий збір 908,00 грн. за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн., що в загальному становить 1362,00 грн.

Окрім того, у позові представник позивача просить суд про стягнення із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі N826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представником позивача до позовної заяви додано копію ордеру, копію попереднього розрахунку суми судових витрат, яку позивач поніс та які очікує понести в суді першої інстанції, договір про надання правової допомоги.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, а саме: акту приймання виконаної роботи та оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а отже такі витрати є не доведеними позивачем, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6-13,81,133,141,258-273,280-289,355 ЦПК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 2147, яким запропоновано:

- звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . реєстраційний: номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - селище Степанівка міста Херсона, місце роботи - фізична особа - підприємець.

Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 04.07.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М. за реєстровим № 780 передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», (код платника податків за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 14360570, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, к/р № 0 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі:

- Заборгованість за кредитом - 7 956,50 доларів США;

- Заборгованість за відсотками - 5 386,13 доларів США;

- Комісія - 2 419,20 доларів США;

- Пеня - 10 633,56 долари США,

що всього становить 26 395 (двадцять шість тисяч триста дев`яносто п`ять) доларів США 39 центів, що за курсом НБУ на 25.02.2019 року (один долар США дорівнює 27,017312 гривень) становить 713 132 (сімсот тринадцять тисяч сто тридцять дві) гривні 49 копійок;

- Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 гривень.

Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 716 632 (сімсот шістнадцять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 49 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б.1-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати у загальній сумі 1362 (одна триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяІ. Ю. Зуб