ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Лідовська А.А.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» на окрему ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року, яка постановлена суддею Нестеренком О. М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором № 492289-КС-001 про надання кредиту від 07 березня 2024 року, позивач просив суд стягнути з останнього на свою користь заборгованість в розмірі 26 058,22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 19 158,22 грн; суми заборгованості по штрафам - 00,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 900,00 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 492289-КС-001 про надання кредиту від 07 березня 2024 року у розмірі 6 900 грн та судовий збір у розмірі 641,90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Окремою ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року встановлено в діях ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» порушення законодавства щодо граничної процентної ставки, визначеної ч. 5 ст. 8 Закону України №1734-VІІІ (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023), адже реальні умови продукту споживчого кредитування значно перевищують розмір в 1%.

Скеровано окрему ухвалу Національному банку України з метою інформування та вирішення питання про застосування до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заходу впливу.

Встановлено Національному банку України строк для надання відповіді суду про вжиті ним заходи за фактами викладеними в окремій ухвалі протягом тридцяти днів з дня набрання окремої ухвали законної сили.

Надано Національному банку України копію Договору №492289-КС-001 про надання кредиту від 07.03.2024, копію розрахунку заборгованості за кредитом.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить скасувати окрему ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та постановлення судом окремої ухвали, яка мотивована обставинами, що були встановлені при ухваленні рішення, яке не набрало законної сили.Крім того, суд першої інстанції некоректно інтерпретував розрахунок заборгованості, у зв`язку з чим рішення суду оскаржено в апеляційному порядку.

Просить суд, у разі задоволення цієї апеляційної скарги, направити постанову до Національного банку України та здійснити розподіл судових витрат.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремі ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що при розрахунку заборгованості за Договором № 492289-КС-001 про надання кредиту від 07 березня 2024 року кредитодавцем не була застосована ні денна процентна ставка, ні знижена, ні стандартна (у разі несплати).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, видно, що 07.03.2024, в день видачі кредиту, позичальнику було нараховано 69,01 грн у якості відсотків за користування кредитом, тобто за зниженою процентною ставкою 1,15013387 %.

Розмір заборгованості склав: 6000 грн + 900 грн (комісія) + 69,01 грн (відсотки) = 6 969,01 грн.

08.03.2024 на вказану заборгованість у розмірі 6 969,01 грн були нараховані відсотки за процентною ставкою 1,98%.

Розмір заборгованості склав: 6000 грн + 900 грн (комісія) + 138,02 грн (відсотки) = 7 038,02 грн.

09.03.2024 на заборгованість у розмірі 7 038,02 грн були нараховані відсотки вже за процентною ставкою 2,94% в день, розрахунок наводиться нижче.

207,03 грн (відсотки зазначені позивачем за 09.03.2024) х 100/7038,02 (заборгованість на 08.03.2024) = 2,94%.

Розмір заборгованості на 09.03.2024 склав: 6000 грн + 900 грн (комісія) + 207,03 грн (відсотки) =7107,03.

Далі розмір заборгованості збільшувався за наведеним вище механізмом.

22.08.2024 в останній день строку кредиту, відсотки становили 19 158,22 грн, а процентна ставка застосовувалась у розмірі 73,8% в день.

Встановивши, що в діях ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вбачаються порушення законодавства щодо граничної процентної ставки, визначений ч. 5 ст. 8 Закону України №1734-VІІІ (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023), адже реальні умови продукту споживчого кредитування значно перевищують розмір в 1%, суд першої інстанції дійшов висновку, що є необхідність направити окрему ухвалу Національному банку України з метою інформування та вирішення питання про застосування до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заходу впливу.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання про постановлення окремих ухвал регламентується ст. 262 ЦПК України.

Частинами 1, 5, 6 цієї статті передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення, чи запобігти їх повторенню.

Право суду постановляти окрему ухвалу також ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 68 Конституції України, яка передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

Наведені норми вказують на те, що в суду є право, коли він встановив порушення закону, постановити окрему ухвалу. Інститут окремої ухвали направлений на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втіленням яких має бути окрема ухвала (п. 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 990/131/22 (провадження № 11-137заі23)).

Отже, окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Тобто, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється.

Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

В окремій ухвалі, суд першої інстанції посилався на те, що, при нарахування заборгованості заДоговором № 498423-КС-005 про надання кредиту від 17 вересня 2024 року, в діях ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вбачаються порушення законодавства щодо граничної процентної ставки, визначеної ч. 5 ст. 8 Закону України №1734-VІІІ (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023), адже реальні умови продукту споживчого кредитування значно перевищують розмір в 1%, а тому є необхідність вжиття заходів впливу з боку Національного банку України.

Разом з тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року, якою скасовано рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Договором № 492289-КС-001 про надання кредиту від 07 березня 2024 року та ухвалено нове рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі, встановлено, що розмір денної процентної ставки, передбачений Договором № 492289-КС-001 про надання кредиту від 07 березня 2024 року, не перевищує 1%, виходячи з того, що обрахування базувалось на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі, як того вимагає норма ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в діях ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вбачаються порушення законодавства щодо граничної процентної ставки, визначений ч. 5 ст. 8 Закону України №1734-VІІІ (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023), й доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачки на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 3 028 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити.

Окрему ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року скасувати.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати у справі, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 3 028,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: