Справа № 553/4890/25
Провадження № 2-з/553/20/2025
У Х В А Л А

04.12.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі

головуючої судді Москаленко В.В ,

за участі секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на укладення договору та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представниця позивача адвокат Пелих Н.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на укладення договору та стягнення моральної шкоди

Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито провадження у справі.

03.12.2025 представницею позивача подана заява про забезпечення позову , в якій вона в порядку забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на укладення договору та стягнення моральної шкоди,а саме: заборонити АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» укладати договір про розподіл природного газу із ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що спір між сторонами виник з приводу ненадання співвласником ОСОБА_3 згоди на укладення договору про розподіл природного газу з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». Вказує, що розподіл природного газу до квартири був припинений за заявою попередньої співвласниці ОСОБА_2 .У відповіді на заяву позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» вказало,що якщо об`єкт власності перебуває у спільній власності кількох осіб, то договір укладається одним із співвласників за умови письмової згоди всіх співвласників квартири,

29.11.2025 позивач отримав лист від АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»,адресований ОСОБА_3 в якому їй пропонується укласти договір розподілу природного газу ,але при цьому застережень щодо згоди всіх співвласників на укладення договору не зазначено.

Оскільки укладення АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» договору з- ОСОБА_3 може призвести до неможливості рішення суду у справі та ускладнить ефективний захист порушених прав споживача ,як співвласника квартири, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.151ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке вона заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку ,що суд не може забезпечити позов шляхом зобов`язання вчинити дії особою, яка не є стороною у справі, оскільки заходи забезпечення позову можуть стосуватися лише сторін процесу. Суд може вжити заходів для забезпечення позову, але лише щодо учасників судового процесу (наприклад, відповідачів або третіх осіб), які є сторонами справи.

Оскільки АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не є учасником судового процесу у цивільній справі справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на укладення договору та стягнення моральної шкоди,суд не має підстав зобов`язувати її виконувати будь-які дії або забороняти їх виконувати.

Відтак ,заява про забезпечення позову є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151, 153, 258, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на укладення договору та стягнення моральної шкоди,

- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко