Справа № 530/788/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.12.2025 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря Тараненко Т.І., представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Троцького Б.А. розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа відділ Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради , орган опіки та піклування виконавчого комітету Зіньківської міської ради та Служба у справах дітей Краматорської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 ,третя особа відділ Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В позові зазначено, що протягом кількох років ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . З моменту народження дитини шлюбні відносини фактично було припинено, на даний час сторони проживають окремо, донька проживає разом з матір`ю. ОСОБА_2 не цікавиться життям доньки , не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та не приймає участі у її вихованні та утриманні. Останній раз ОСОБА_2 бачив доньку у січні 2022 року. 20.07.2022 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , від даного шлюбу мають спільну дитину.

На даний час проживають в індивідуальному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини , її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей, донька вважає ОСОБА_4 своїм батьком . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.01.2025 року складеного уповноваженими особами відділу Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 для дитини створені всі необхідні умови для всебічного розвитку . Дитина забезпечена в достатній кількості сезонним одягом та взуттям, має іграшки, розвиваючі ігри. Батьки до дітей відносяться добозичливо, різниці між дітьми не виділяють ,до обох дітей відносяться з однаковою турботою та любов`ю. Біологічний батько ОСОБА_2 участі у сфері життя дитини не приймає, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних стосунків не підтримують, з дитиною не спілкується, самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному утриманні малолітньої доньки ,її життям не цікавиться взагалі.

Враховуючи вищевикладене позивач звернулася з позовом до суду та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 та стягнути аліменти.

Ухвалою судді від 14.07.2025 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання ( а.с.31).

Ухвалою суду від 29.09.2025 року залучено по справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Краматорської міської ради , та орган опіки та піклування виконавчого комітету Зіньківської міської ради , підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 56-57)

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Троцький Б.А. ,який підтримав позовні вимоги та зазначив, що ОСОБА_2 тривалий час самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , остання знаходиться на утриманні матері.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився ,належним чином повідомлений , через оголошення на веб сайті судової влади України ( а.с.65), відзиву на позов не надав .

Треті особи: представник відділу Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради ,за довіреністю Рись Н.В.не з`явилася , представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Зіньківської міської ради в судове засідання не з"явились , повідомлені належним чином , заперечень не надали , в матеріалах справи мається акт обстеження умов проживання складений начальником Служби у справах дітей Зіньківської міської ради позивачки та її дитини , який є позитивним ( а.с. 22)

представник Служби у справах дітей Краматорської міської ради - Чибор Н.Д. надіслала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в письмових поясненнях представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 зазначила, що місце знаходження ОСОБА_2 їм не відомо адреса місця його реєстрації м.краматорськ вул. Східна 80 знаходиться в небезпечній зоні , близькій до зони проведення бойових дій , у звёязку із цим виїхати по місцю реєстрації можливості немає , ніякої компроментуючої інформації щодо невиконання батьківських обов"язків ОСОБА_7 служба не отримувала , до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов"язків ОСОБА_2 ними не притягувався , висновку про доцільність позбавлення батьківських прав надати не можуть ( а.с. 102-107 ) .

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 ( а.с.8). ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , 20.07.2022 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 ,що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 ( а.с.14). Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 від 31 січня 2025 року вбачається ,що за цією адресою проживають та зареєстровані : ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 ,за місцем проживання для дитини створені всі необхідні умови для всебічного розвитку, ОСОБА_5 забезпечена в достатній кількості сезонним одягом та взуттям, має іграшки, розвиваючі ігри ( а.с.22).

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Інтереси дитини полягають у забезпеченні її права на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03.12.1986). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від ЗО березня 2007 року).

Отже відповідач свідомо та злісно нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і не має намірів змінити свою поведінку. Крім того, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її здоров`я, підготовку до життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тобто злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неї.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 29.09.2021 року по справі №459/3411/17, провадження № 61 -10531св21, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним і де спорідненість з батьком не буде ані створювати будь-яких складнощів у житті дитини, ані надавати негативний приклад батьківської поведінки.

Згідно ст.51 Конституції України, ст. 180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідні роз`яснення надані в абз. 7 п. 16 постанови Пленуму від 30 березня 2007 р № 3.

Наведені докази вказують на те, що дитина проживає з мамою, яка утримує її, турбується про її розвиток, навчання та виховання, створила належні умови для проживання дитини.

Натомість, відповідач, не проявляє інтересу до дитини, не цікавиться життям доньки не надає матеріальної допомоги на її утримання. На думку суду, наведені обставини свідчать про те, що відповідач впродовж тривалого часу нехтує своїми батьківськими обов`язками.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що поведінка відповідача загалом свідчить про відсутність у нього бажання як батька брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою, відсутність його волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки. Встановлені факти, що батько не спілкується з дитиною взагалі, не забезпечував та не забезпечує її матеріально, повністю самоусунувся від участі у вихованні дитини, а тому може бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

У спірних правовідносинах, що стосуються вкрай чутливої сфери та долі дітей, інтереси яких превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про позбавлення батьківських прав слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.

Враховуючи судову практику у спірних правовідносинах та те, що батько втратив інтерес до своєї дитини, у тому числі до участі у її вихованні, не підтримує зв`язок з нею, не перераховує грошові кошти на її утримання, не надсилає подарунки, а тим більше взагалі не цікавиться її життям та здоров`ям після повномасштабного вторгнення держави-агресора на територію України, чи перебуває дитина у безпеці.

Суд прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав.

Крім того, суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, позбавленої батьківських прав, на спілкування із дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/18).

За таких обставин, суд вважає за доцільне задовольнити поданий позов та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів ,то суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 хоча має всі можливості брати матеріальну участь в її утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатним. Суду не було надано жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої доньки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на те, що позовні вимоги судом задоволено, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141,150,164,165,166,180,181,182,183 Сімейного кодексу України, ст.3,12, 18,76 -77,81, 141, 210-246, 260-261, 268, 280-289, 354-355,430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа відділ Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради , орган опіки та піклування виконавчого комітету Зіньківської міської ради , Служба у справах дітей Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомо, місце реєстрації АДРЕСА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомо, місце реєстрації АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 22.04.2025 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомо, місце реєстрації АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. В. Ситник