Провадження № 22-ц/802/1280/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Діджи Фінанс» звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 17 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством (далі ПАТ) «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 200531534 на суму 8955,05 грн.

Згідно з договором про відступлення права вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року право грошової вимоги за вказаним договором перейшло ТзОВ «Діджи Фінанс». Відповідні документи, що підтверджують факт передачі права вимоги отримані позивачем на початку 2023 року (по причині тривалого судового розгляду справи, предметом якої серед інших вимог було підтвердження факту належності права вимоги до відповідача саме ТзОВ «Діджи Фінанс»).

Позивач також зазначав, що позичальник свої зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.

Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 290,07 грн та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року у цій справі позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200531534 від 17 травня 2016 року в розмірі 41 290,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року у цій справі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року у справі № 161/18090/24 за позовом ТзОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року у цій справі у задоволенні позову ТзОВ «Діджи Фінанс» відмовлено.

Стягнуто з ТзОВ «Діджи Фінанс» в користь ОСОБА_1 10 000 грн судових витрат з надання професійної правничої допомоги.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ТзОВ «Діджи Фінанс» задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Деркач Д. В. зазначив, що, на його думку, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також просив стягнути з позивача в користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 01 грудня 2025 року дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором виконала.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з дотриманням вимог закону.

За матеріалами справи судом встановлено, що 17 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 200531534 на суму 8 955,05 грн (кінцевий термін повернення 17 червня 2017 року) (а. с. 94-96).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав та перерахував позичальнику грошові кошти. Позичальник свої зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконувала.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Згідно з умовами договору про відступлення права вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТзОВ «Діджи Фінанс», право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором перейшло ТзОВ «Діджи Фінанс» (новий кредитор) (а. с. 101-104).

Приналежність права вимоги за кредитним договором, який був предметом договору відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03 вересня 2020 року замінено на правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТзОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТзОВ «ФК «Плеяда» та ТзОВ «ФК «Фагор».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 ухвалено застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2, зобов`язати ТзОВ «ФК «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2 (а. с. 105-113).

Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року, отримані ТзОВ «Діджи Фінанс» 17 січня 2023 року (а. с. 113).

Судовими рішеннями в господарській справі № 910/11298/16 встановлено, що 19 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТзОВ «ФК «Плеяда» (фактор) укладений договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТзОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників).

20 травня 2016 року між ТзОВ «ФК «Плеяда» і ТзОВ «ФК «Фагор» був укладений договір факторингу № 1, за умовами якого ТзОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТзОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905.

23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24 травня 2016 року № 27/1 створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський».

30 травня 2016 року згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30 травня 2016 року № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

09 червня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТзОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів від 01 червня 2016 року № 05-53, в якому ПАТ «Банк Михайлівський» зазначило про нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи, але ТзОВ «ФК «Плеяда» у своєму листі від 08 липня 2016 року № 1-08-07/16 повідомив банк про те, що не погоджується із визнанням договорів нікчемними, вважає їх належно укладеними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки законних підстав для визнання договорів нікчемними не має.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення ПАТ «Банк Михайлівський» до суду з позовом.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 станом на 18 грудня 2017 року повністю виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 200531534 від 17 травня 2016 року (заборгованість повністю сплачена ТзОВ «ФК «Фагор», що підтверджується довідкою ТзОВ «ФК «Фагор» від 18 грудня 2017 року) (а. с. 148).

Місцевим судом правильно зазначено, що оскільки договір факторингу від 20 травня 2016 року № 1, укладений між ТзОВ «ФК «Плеяда» та ТзОВ «ФК «Фагор», визнано недійсним рішенням Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року, на час виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 не знала та не могла знати про його недійсність.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа № 6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Тому суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Нормами глави 48 ЦК України, що регламентує порядок виконання зобов`язань, не передбачено обов`язку боржника перед здійсненням виконання пересвідчуватися про належну особу кредитора, а тому зобов`язання виконується з урахуванням особи кредитора, про яку на момент його виконання був обізнаний боржник.

Суд зауважує, що недійсність відповідного договору про відступлення прав вимоги обумовлює правові наслідки, що виникають між його сторонами, зокрема, у спосіб повернення безпідставно отриманого майна, та не спричиняє виникнення прав чи обов`язків у інших суб`єктів, які сторонами зазначеного правочину не являються.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач сплатила в повному обсязі заборгованість за кредитним договором правонаступнику ПАТ «Банк Михайлівський» новому кредитору - ТзОВ ФК «Фагор» до ухвалення рішення суду про визнання договору факторингу недійсним, а тому таке погашення заборгованості є належним виконанням зобов`язань.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідач виконала свої зобов`язання за кредитним договором перед особою, яка на той час була кредитором, а подальше визнання договорів недійсними не є підставою для покладення на неї обов`язку щодо повторної сплати заборгованості.

Станом на час виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором у 2017 році, позивач у цій справі ТзОВ «Діджи Фінанс» ще не набуло прав вимоги за цим договором, а подальше визнання останнього єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», не може нівелювати факт виконання відповідачем своїх зобов?язань як позичальника та слугувати підставою для повторного стягнення з неї кредитної заборгованості.

Місцевим судом правильно звернуто увагу на те, що позивач не позбавлений права звернутися з вимогою до ФК «Фагор» про повернення безпідставно отриманих коштів у випадку доведеності таких вимог.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи (стаття 261 ЦК України).

Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року справа № 369/6892/15-ц).

Оскільки судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача, а тому судом у рішенні суду не зазначено висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Деркач Д. В. просив суд стягнути з позивача в користь відповідачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3, 4 статті 137 ЦПК України).

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача подано суду ордер на надання правничої допомоги серії АС № 1161977 від 31 жовтня 2025 року, акт № 2 приймання-передачі до договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2025 року від 3 жовтня 2025 року, детальний опис витрат на правову допомогу, пов`язаними з розглядом справи апеляційним судом по справі № 161/18090/24 за позовом ТзОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2025 року від 27 жовтня 2025 року, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 27 жовтня 2025 року на суму 5 000 грн.

При визначенні суми витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн суд першої інстанції врахував критерій реальності адвокатських послуг, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» в користь відповідача ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді