Справа № 635/8702/20
Провадження № 2/635/99/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Лук`яненко С.А.

секретар судового засідання - Пальчук Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.11.2017 року у розмірі 10808,29 гривень станом на 26 жовтня 2020 року, та судові витрати у розмірі 2102,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 24 листопада 2017 року підписав заяву. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Разом з тим заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приват Банк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору про надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 17000,00 гривень. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 26 жовтня 2020 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 10808,29 гривень, з яких:

8655,49 грн. заборгованість за тілом кредита;

в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;

8655,49 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

2152,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦПК;

0,00 грн. нарахована пеня;

0,00 грн. нараховано комісії.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

22 червня 2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що не погоджується з вимогами позивача з огляду на наступне. Між позивачем та відповідачем ніколи не укладався кредитний договір б/н від 24.11.2017 року, адже 24.11.2017 року ОСОБА_1 було підписано Анкету-Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». Зазначена Анкета-Заява містить виключно анкетні дані заявника, жодних умов, що складають істотні умови кредитного договору цей документ не містить. Разом з тим, між позивачем та відповідачем не укладено кредит у письмовій формі, як то передбачено ч.14 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» та ч.1 ст.1055 ЦКУ України. Також позивачем у відзиві на позовну заяву вказано таке: відповідач кредитну послугу у позивача не замовляв; Анкета-Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку не є кредитним договором між позивачем та відповідачем, оскільки не містить істотних умов в порушення вимог ч.1 ст.638 ЦКУ; умови та прави надання банківських послуг в ПриватБанку не є кредитним договором між позивачем та відповідачем, оскільки не вчинені у письмовій формі (не підписані сторонами) в порушення вимог ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування», ст.207 та ст.1055 ЦКУ. Таким чином між сторонами не виникли відповідна правовідносини, отже позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за неіснуючим кредитним договором не можуть бути задоволені. Щодо фактичних правовідносин, які існують між сторонами відповідач зазначає, що позивачем за заявою відповідача був відкритий картковий рахунок, яким відповідач користувався та який поповнював власними коштами, що не заперечується та підтверджується випискою по рахунку відповідача. Отже фактично між позивачем та відповідачем виникли відносини банківського рахунку без кредитних правовідносин. Разом з тим, позивач незаконно списував з карткового рахунку власні кошти відповідача з призначенням «списання відсотків за використання кредитного ліміту», що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Позивачем вказано, що згідно з випискою по рахунку відповідача, баланс за банківським рахунком станом на 01.10.2020 року складає 10808,29 грн, в той же час як позивач незаконно списав з 01.06.2018 року по 01.10.25020 року на свою користь кошти відповідача в сумі 7954,66 грн. Таким чином фактичний баланс за банківським рахунком відповідача станом на 01.10.2020 року на користь позивача складає 2853,63 грн. = 10808,29 грн. 7954,66 грн., які відповідач повністю погасив, що підтверджується квитанціями від про поповнення рахунку відповідача на суму 1500,00 грн. від 16.03.2021 року, 500,00 грн. від 15.06.2021 року та 900 грн. від 18.06.2025 року.

10 серпня 2021 року від представника відповідача Меркулова В.В. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах. Таким чином, між банком та відповідачем укладено договір в письмовій формі, в підтвердження цього банком надано наступні докази: копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, копію паспорту відповідача, довідку щодо виданих кредитних карток відповідачу, довіку про зміну кредитного ліміту, виписку по рахунку відповідача. Разом з тим, представник позивача вказує, що відповідачем 24.11.2017 року було підписано Анкету-Заяву, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила (в), що " Я згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". так, відповідач підписанням Анкети-Заяви позичальника приєднався до умов та правил надання банківських послуг, які разом складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне користування відповідачем кредитного рахунку, користування кредитними грошима, отримання коштів через банкомат, здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів за допомогою кредитної картки «Універсальна», оскільки вище вказані операції без її наявності неможливі. Щодо порядку погашення заборгованості представником позивача зазначено, що згідно умов та правил надання банківських послуг та тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів, розмір яких зазначено в тарифах. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Черговість погашення заборгованості зазначено умовами даного кредитного договору. Стосовно нарахування відсотків на заборгованість за кредитним договором представником АТ КБ «Приват Банк» зазначено, що розрахунок нарахування відсотків з урахування коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредиту на період, нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період.

10.08.2021 року від представника АТ КБ «Приват Банк» Савіхіної А.М. на адресу суду надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.11.2017 року в розмірі 6908,29 грн., з яких 6908,29 грн, - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

З витягу до акту приймання-передавання справ та речових доказів Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2022 року вбачається, що на виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення змін до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо визначення територіальної підсудності судових справ» від 03.03.2022 №2112-ІХ, якими змінено територіальну підсудність справ, зазначену справу 01.04.2022 року передано до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.08.2023 року зазначену цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2024 року справу прийнято до провадження судді Лук`яненко С.А. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті України, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

24.11.2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Також позивачем надано копії Умов та Правил надання банківських послуг, в яких відсутні відомості від якого числа дана документація та в який проміжок часу вона діяла. Пам`ятка клієнта та Тарифи банку до позовної заяви не додані.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк», відповідачем за кредитним договором №б/н від 24.11.2017 року не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 26.10.2020 року за ним утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 8655,49 гривень та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2152,80 гривень, а разом 10808,29 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Анкеті-заяві від 24.11.2017 року процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути і заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.11.2017 року, посилався на Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємна частина спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи з обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Також суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до положень ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.11.2017 року, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_3 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 24.11.2017 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті частково, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими за користування кредитом суд вважає безпідставними.

Сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами, погашення відповідачем заборгованості не дає підстав уважати, що з відповідачем погоджені розмір відсотків, порядок та підстави їх нарахування.

Оскільки наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача, а в анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати процентів за користування кредитом в будь-якому вигляді, то підстави для стягнення відсотків відсутні.

Із виписки по рахунку позивача вбачається, що банком безпідставно в період часу з 01.06.2018 року по 01.10.2020 року в загальній сумі було списано 6908,29 грн із призначенням платежу «списання відсотків за користування кредитом».

Разом з тим, суд при розгляді справи враховує клопотання представника позивача про зміну розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.11.2017 року в розмірі 6908,29 грн., з яких 6908,29 грн, - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Таким чином, судом встановлено, що різниця між фактично витраченими та погашеними відповідачем коштами становить 0,00 грн. (6908,29 грн. (сума заборгованості за тілом кредиту) - 6908,29 грн.(сума списаних позивачем відсотків за користування кредитом).

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (Код , рах. НОМЕР_1 , МФО №305299), місцезнаходження: м.Київ вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя С.А.Лук`яненко