УХВАЛА

03 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 754/18524/25

провадження № 61-14906зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник Оксани Іванівни про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Київський апеляційний суд ухвалою від 19 листопада 2025 року визначив Дніпровський районний суд міста Києва для забезпечення розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник О. І. про відшкодування моральної шкоди.

20 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року у зазначеній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 24 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року у цій справі повернув заявнику.

28 листопада 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 02 грудня 2025 року відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипник О. І. про відшкодування моральної шкоди.

01 грудня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у цій справі.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 грудня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Грушицькому А. І.

Щодо процедури перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У частині першій, другій статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення. При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про: (1) закриття провадження у справі, (2) залишення заяви без розгляду, (3) відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, (4) скасування рішення третейського суду, (5) видачу виконавчого листа, (6) відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи (див. ухвалу Верховного Суду від 04 лютого 2025 року у справі № 755/11824/17 (провадження № 61-1447зно25)).

Ухвала Верховного Суду від 24 листопада 2025 року про повернення касаційної скарги не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи.

Отже, вказана ухвала не може бути переглянута за нововиявленими обставинами, оскільки Верховний Суд не є судом тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення у цій справі. Тому у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.

Щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Водночас ОСОБА_1 , звертаючись до Верховного Суду із заявами про перегляд ухвали суду касаційної інстанції, не містять аргументованих міркувань щодо перегляду за нововиявленими обставинами відповідної ухвали Верховного Суду, демонструє неповагу до суду та очевидно зловживає процесуальними правами.

Верховний Суд наголошує, що здійснює свої повноваження, зокрема, відповідно до статті 389 ЦПК України, при перегляді судових рішень першої та апеляційної інстанцій та відповідно до статті 24 ЦПК України, як суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Таким чином, подання ОСОБА_1 повторно заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі № 754/18524/25, яка не є судовими рішеннями, є зловживанням процесуальними правами.

Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_1 є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим заява підлягає поверненню заявнику.

Також, враховуючи наведені обставини, Верховний Суд роз`яснює ОСОБА_1 , що в разі подальших свідомих дій заявника, які матимуть прояв у зловживанні ним процесуальними правами, суд касаційної інстанції може відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України застосувати до ОСОБА_1 штраф, стягнувши в дохід державного бюджету суми від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року у справі № 754/18524/25.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/18524/25 повернути заявнику.

Попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/18524/25 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький