Провадження № 2/459/1103/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Шептицького міського суду Львівської області

в складі: головуючого судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Середницької І.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

26.08.2025 представник позивача звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з даною позовною заявою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2025 дану справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) передано на розгляд до Шептицького міського суду Львівської області.

03.10.2025 до Шептицького міського суду Львівської області надійшов даний позов.

Ухвалою судді від 06.10.2025 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків.

07.10.2025 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.11.2025 у залі судових засідань Шептицького міського суду Львівської області, розгляд якого відкладено на 08.12.2025.

04.12.2025 представник позивачки подала в суд заяву про забезпечення позову у даній справі, відповідно до якої просить накласти арешт на транспортний засіб Renault Koleos, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , заборони продажу/відчуження транспортного засобу Renault Koleos, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та зобов`язання відповідача видалити оголошення з сайту: https://auto.ria.com/.

В обгрунтування заяви послалася на те, що за період шлюбу окрім іншого майна було придбано автомобіль RENAULT Koleos, колір чорний, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , дата реєстрації 19.01.2023, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , зареєстрований за відповідачем. Даний транспортний засіб знаходився у користуванні відповідача. Документи-оригінали, а саме: Договір купівлі-продажу автомобіля, технічний паспорт на автомобіль також знаходяться у відповідача. Ринкова вартість транспортного засобу Renault Koleos, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить: 652 700 гривень 00 копійок. Оскільки, майно - автомобіль було придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому частка Позивачки від загальної вартості майна буде становити 326 350, 00 грн.

Зазначає, що 03.12.2025 їм стало відомо, що відповідачем було створено оголошення на сайті за наступним посиланням: AUTO.RIA Продам Рено Колеос 2015 (KA0418IK) газ пропан-бутан / бензин 2.49 позашляховик / кросовер бу в Києві, ціна 13500 $, VF1VY0C0VUC551686 про продаж даного автомобіля.

У зв`язку з тим, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно, не видалення оголошення з сайту: https://auto.ria.com/ та не накладенням заборони відчуження/продажу транспортного засобу Renault Koleos, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 - може суттєво вплинути на предмет позову, а саме - визнання спільним сумісним майном подружжя даного автомобіля, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнання права власності на цей автомобіль та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному майні, що може призвести до зменшення частки Позивачки у спільному сумісному майні, зменшенню суми позову та порушення прав позивачки.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви, вивчивши матеріали позову, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним.

Складовими права власності на нерухоме майно є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

У порядку забезпечення позову позивачка вважає за необхідне тимчасово обмежити відповідача у праві розпорядження спірним майном, та полягає у його арешті, що є складовою оспорюваного права власності.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і мають застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим у пункті 23 постанови від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Предметом спору у цій справі є поділ спільного сумісного майна, набутого за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Вимоги стосується визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна (в тому числі автомобіля Renault Koleos, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, придбане нею чи ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Судом встановлено, що автомобіль RENAULT Koleos, колір чорний, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , дата реєстрації 19.01.2023, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідачем було створено оголошення на сайті за наступним посиланням: AUTO.RIA Продам Рено Колеос 2015 (KA0418IK) газ пропан-бутан / бензин 2.49 позашляховик / кросовер бу в Києві, ціна 13500 $, VF1VY0C0VUC551686 про продаж даного автомобіля, що підтверджується скріншотами із сайту Авто.Ріа, які долучені представником позивача до заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань видно, що предмет позову у даній справі щодо поділу майна є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту є співмірним із позовними вимогами, які заявлені ОСОБА_1 , а невжиття такого заходу забезпечення, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника, за захистом яких вона звернулася до суду.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна третім особам, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав заявника.

Разом з тим, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки накладення арешту на спірне майно лише тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо нього. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Таким чином, враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про поділ майна подружжя з якими ОСОБА_1 звернулася, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, та задля збереження існуючого стану речей, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно.

При цьому, вимога представника позивача про зобов`язання відповідача видалити оголошення з сайту: https://auto.ria.com/ є необґрунтованою, та не ефективною в частині запропонованого заявником способу забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частина 1 ст.158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку з наведеним, заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб Renault Koleos, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , заборонивши відчуження даного транспортного засобу.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2025 р.

Учасники справи:

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 );

Боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ).

Суддя: Н. Я. Отчак