Справа № 724/2594/25
Провадження № 2/724/742/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

01 грудня 2025 р. м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю секретаря судового засідання: Мазної ОМ..

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Представник позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з відшкодуванням виплати у розмірі 80400,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 09.03.2023 року приблизно о 05:00 год. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , механік, водій, старший солдат) керуючи автомобілем ВАЗ2121, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїжджій частині автодороги сполученням «Новофедорівка Криворіжжя» зі сторони с. Новофедорівка в напрямку с. Криворіжжя на території Покровського району Донецької області. Проїжджаючи ділянку дороги в районі 500 м. від с. Новофедорівка, водій ОСОБА_1 не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини вліво, по напрямку свого руху, де скоїв наїзд на дерево. В результаті ДТП був травмований пасажир ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці ДТП. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Обставини вищезазначеної ДТП встановлені та підтверджуються Витягом з ЄРДР кримінальному провадженні № 0000145. ТОВ «Центр Автовиплат Поліс», який діє в інтересах ОСОБА_3 з метою отримання відшкодування звернулося з відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування витрат на поховання ОСОБА_2 в сумі 26 579,00 грн., а також про відшкодування витрат на встановлення надгробного пам`ятника ОСОБА_2 у розмірі 85 000,00 грн. Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі.

МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню витрат, пов`язаних з похованням ОСОБА_2 в розмірі 26570,00 грн. та 53830,000 грн. на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника. Станом на дату подання цієї позовної заяви, відповідачем не відшкодовано витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою органу зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Одночасно судом було вжито заходів щодо повідомлення відповідача, оскільки він є військовослужбовцем, через військову частину, де останній проходить службу, однак повідомлення повернулося без вручення.

Крім того, судом було здійснено оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.07.2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 01.12.2025р. постановлено проводити розгляд справи в порядку заочного розгляду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що 09.03.2023 року приблизно о 05:00 год. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , механік, водій, старший солдат) керуючи автомобілем ВАЗ2121, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїжджій частині автодороги сполученням «Новофедорівка Криворіжжя» зі сторони с. Новофедорівка в напрямку с. Криворіжжя на території Покровського району Донецької області. Проїжджаючи ділянку дороги в районі 500 м. від с. Новофедорівка, водій ОСОБА_1 не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини вліво, по напрямку свого руху, де скоїв наїзд на дерево. В результаті ДТП був травмований пасажир ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці ДТП.

Згідно Єдиного реєстру досудових розслідування за цим фактом було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відомості про яке 09.03.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145.(а.с.14).

Відповідно до листа СУ ГУНП в Донецькій області від 26.04.2023р. досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні триває (а.с.13 зворот).

Судом досліджено висновок судово медичної експертизи №122 трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, які утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, якими могли бути деталі салону транспортного засобу, в результаті дорожньо-транспортної події (а.с.15-18).

На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

06.04.2023р. на адресу МТСБУ представником ОСОБА_3 ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, а саме витрати на поховання в розмірі 26570,00 грн., на підставі якої зареєстровано справу №91990 (а.с.6).

Судом досліджено фіскальний та товарний чеки щодо витрат на поховання, розмір яких становить 26 570,00 грн. (а.с.8-9).

27.09.2023р. на адресу МТСБУ представником ОСОБА_3 ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» надіслано заяву про доручення документів та просив здійснити виплату страхового відшкодування на спорудження пам`ятника в розмірі 65000,00 грн. (а.с.7)

Згідно фіскального чеку від 11.09.2024 року сума авансу за виготовлення пам`ятника з граніту становить 25000,00 грн. (а.с.10).

Згідно фіскального чеку від 26.09.2024 року остаточна сума за виготовлення пам`ятника з граніту становить 40000,00 грн. (а.с. зворот 10).

Окрім того, згідно рахунку-фактури від 11.09.2024 року вартість гранітного пам`ятника становить 65 000,00 грн.(а.с.11).

На підставі платіжної інструкції №973362 від 14.07.2023р. МТСБУ на рахунок ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» перерахував грошові кошти в розмірі 26570,00 грн., як виплата по справі №91990 (а.с.21).

На підставі платіжної інструкції №941485 від 24.10.2024р. МТСБУ на рахунок ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» перерахував грошові кошти в розмірі 53830,00 грн., як виплата по справі №91990 (а.с.20).

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 80400,00 грн.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи на дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.03.2023р., під керуванням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 загинула.

Частинами 1-3 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як зазначається в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.2016 року по справі №607/18544/14-ц шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано смертю фізичної особи. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, обов`язок доведення вини, власника або володільця джерела підвищеної небезпеки покладено саме на власника або володільця джерела підвищеної небезпеки.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2018 року № 61-44173св18 (справа №336/3665/16-ц).

Відповідно до правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року № 61-10154св18 (справа №355/812/17) вбачається, що власник (володілець) джерела підвищеної небезпеки відповідає за шкоду без врахування вини та може бути звільнений від такої відповідальності лише спричиненням шкоди за наслідками непоборної сили або умислу потерпілого на завдання самому собі цієї шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, що за наслідками скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.03.2023 було розпочато кримінальне провадження № 0000145 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке не закінчено, триває проведення слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивних обставин даного кримінального правопорушення.

У вказаному кримінальному провадженні слідчим не встановлено обставин непереборної сили або умислу потерпілого.

З огляду на зазначене, немає підстав вважати, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого.

Разом з цим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно з пунктом 39.2.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 39.2.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час ДТП не була застрахована у передбаченому законом порядку, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на поховання потерпілої особи та встановлення надгробного памятника, тому суд приходить до висновку, що наявні передбачені підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для стягнення такої виплати в порядку регресу з винної особи на користь МТСБУ.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 05червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження №61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18); від 26 квітня 2022 року у справі №184/1641/20 (провадження №61-14226св21).

У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі №184/1641/20 ( провадження №61-14226св21).

Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи вищенаведене, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 142, 247, 263-265, 280, 293-294, 315, 319, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса місця знаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, ) понесені витрати, пов`язані з відшкодуванням шкоди внаслідок ДТП у розмірі 80400,00 грн. (вісімдесят тисяч чотириста гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса місця знаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, ) витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місця знаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 01 грудня 2025 р.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ