Провадження №2/523/6226/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 67700, Одеська область. м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська, буд. 30) про зняття арешту з нерухомого майна,

за участі представника позивача за Дорученням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 10 липня 2025 року № 1658 ОСОБА_2 ,

Установив

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив Зняти арешт та заборону відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , накладений постановою державного виконавця ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ Карамарковою Т.А. від 12.07.2011 у ВП №19867446; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, а саме: реєстраційний номер обтяження 11376076; зареєстрований 12.07.2011 14:25:32; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №19867446, 12.07.2011, ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ, державний виконавець Карамаркова Т.А.; об`єкт обтяження: квартира, 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 ; власник: ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 56.8 кв.м, житловою - 30.3 кв.м., що підтверджується витягом з ДРРП. Як вбачається із витягу з ДРРП:

- 1/3 частини вказаної квартири позивач набув в порядку спадкування 22.11.2024 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 7-513, виданий 22.11.2024;

- 1/3 частини вказаної квартири позивач набув 11.02.2025 на підставі договору дарування серія та номер: 5-51, виданий 11.02.2025 Пересипською державною нотаріальною конторою у місті Одеса.

У ході перевірки стану майна позивачем було виявлено обтяження арешт нерухомого майна, накладений постановою Постановою державного виконавця ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ Карамарковою Т.А. від 12.07.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 19867446.

Реєстраційний номер обтяження 11376076, зареєстровано: 12.07.2011 14:25:32 за № 11376076 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Обєкт обтяження: квартира, 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 .

Власник: ОСОБА_1 .

За даними єдиного реєстру виконавчих проваджень жодного виконавчого провадження, яке було б відкрито відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстр не містить, в реєстрі боржників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться.

Тобто на даний час, у провадженні відповідача відсутнє виконавче провадження, згідно якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 . Таким чином, за відсутності чинного або наявного виконавчого провадження, подальше існування арешту на майно є протиправним та таким, що порушує право власності позивач, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 07 серпня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 16,17).

Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 серпня 2025 року надав відзив на позовну заяву.

Як зазначив представник ВДВС, позивачем в даній справі виступає боржник по виконавчому провадженню № 19867446, з примусового виконання виконавчого листа № 2-1109, виданого 22.04.2010 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_3 в сумі 36319,14 грн.

Позивач є боржником у виконавчому провадженні, а тому він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

23 вересня 2025 року представником позивача адвокатом Сонько В. В. надано відповідь на відзив.

Сторона позивача зазначила, що відповідач не надав жодних документів, що ідентифікують позивача по справі як боржника у виконавчому провадженню No 19867446.

Крім того, позивач не має та не мав жодного відношення ні до цивільної справи № 2-1109 ні будь-яких стосунків з ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України про виконавче провадження Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відтак вказані обставини у своїй сукупності вказують на те що зазначено вище виконавче провадження стосується іншої особи яка є однофамільцем позивача а накладення арешту на майно позивача стало можливим через те, що державний виконавець в постанови про накладення арешту не вказав ідентифікаційний податковий номер боржника виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 56.8 кв.м, житловою - 30.3 кв.м., що підтверджується витягом з ДРРП. Як вбачається із витягу з ДРРП:

- 1/3 частини вказаної квартири позивач набув в порядку спадкування 22.11.2024 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 7-513, виданий 22.11.2024;

- 1/3 частини вказаної квартири позивач набув 11.02.2025 на підставі договору дарування серія та номер: 5-51, виданий 11.02.2025 Пересипською державною нотаріальною конторою у місті Одеса.

У ході перевірки стану майна позивачем було виявлено обтяження арешт нерухомого майна, накладений постановою Постановою державного виконавця ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ Карамарковою Т.А. від 12.07.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 19867446.

Реєстраційний номер обтяження 11376076, зареєстровано: 12.07.2011 14:25:32 за № 11376076 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Обєкт обтяження: квартира, 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 .

Власник: ОСОБА_1 . (а.с. 9).

За даними єдиного реєстру виконавчих проваджень жодного виконавчого провадження, яке було б відкрито відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстр не містить, в реєстрі боржників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться.

Доказів того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є боржником по виконавчому провадженню № 19867446, стороною відповідача не надано та судом не здобуто, тому суд відхиляє доводи відповідача, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 41 Конституції України, ст.ст. 386,381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст.59 ЗУ «Провиконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно до ч.ч.1,2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 67700, Одеська область. м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська, буд. 30) про зняття арешту з нерухомого майна, оскільки зазначений арешт порушує законні права та він перешкоджає у реалізації права власності на майно.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 67700, Одеська область. м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська, буд. 30) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , накладений постановою державного виконавця ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ Карамарковою Т.А. від 12.07.2011 у ВП №19867446.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, а саме: реєстраційний номер обтяження 11376076; зареєстрований 12.07.2011 14:25:32; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №19867446, 12.07.2011, ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ, державний виконавець Карамаркова Т.А.; об`єкт обтяження: квартира, 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 ; власник: ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Пересипський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя