СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18891/25

пр. № 2/759/8244/25

04 грудня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором №59392-03/2025 від 27.03.2025 року у загальному розмірі 36 960,00 грн., яка складається з: 16 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 12 960,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками та 8 000,00 грн. заборгованості за пенею (штрафами).

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , було укладено договір про надання фінансового кредиту №59392-03/2025.

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 16 000 гривень. У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 27.03.2025 року. Дата погашення кредиту 24.07.2025 року. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 0,9% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №: НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Позивач вказав, що свої зобов?язання за кредитним договором виконав, перерахувавши на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 16 000,00 грн.

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору.

У зв?язку із зазначеним порушенням зобов?язань заборгованість за Договором №59392-03/2025 становить 36 960,00 грн., яка складається з: 16 000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 12 960,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; та 8 000,00 грн. заборгованості за пенею (штрафами).

На підставі викладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі та вирішити питання судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) інформацію чи емітована платіжна карта - маска карти № НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; 2) виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 за період 27.03.2025 року.

23 вересня 2025 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація, надана у листі від 12.09.2025 року №20.1.0.0.0/7-250909/50893-БТ, в якому зазначено, що на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ). Надано виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період 27.03.2025 - 27.03.2025 року.

Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями з Єдиного держаного демографічного реєстру, у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 22 серпня 2025 року відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була направлена на адресу її зареєстрованого місця проживання за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру - АДРЕСА_1 .

Як вбачається із наявного у матеріалах справи зворотного повідомлення, копію ухвали про відкриття провадження у справі від 22 серпня 2025 року ОСОБА_1 отримала особисто 10.10.2025 року.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у судове засідання сторони не викликалися.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 27.03.2025 року ОСОБА_1 заповнила Заявку-Анкету Клієнта на отримання фінансового кредиту кредитодавця Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», яку підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W723».

Крім того, 27.03.2025 року ОСОБА_1 ознайомилась із умовами кредитування кредитодавця Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W723» підписала Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до Розділу 7 Паспорту споживчого кредиту, інформація, викладена в ньому, зберігає чинність та є актуальною до 24.07.2025 року.

27.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 16 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п.п. 1.2, 1.4 Договору кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 27.03.2025 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до Графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 24.07.2025 року.

За користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 1600,00 грн (що складає 10,00% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Розмір процентів та Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Сутність комісії - плата за надання кредиту, комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні, зазначена комісія включається до складу загально вартості кредиту

Денна процентна ставка складає (18 880,00 / 16 000,00) / 120 * 100% = 0,98% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення цього Договору складає 2572,74%. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього Договору складає 34 880,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 18 880,00 грн.

Цей тариф залишається незмінним протягом строку Договору.

Відповідно до п. 1.6 Договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5363-54ХХ-ХХХХ-2359 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

Розділом 3 Договору сторони узгодили порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором.

Згідно з п. 4.4.2 Договору клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати всі нараховані платежі за видачу та користування Кредитом в порядку, встановленому Договором.

У відповідності до п. 7.1 договору, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього Договору.

Договір про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 ОСОБА_1 підписала за допомогою електронного підпису «Y997».

Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 є графік платежів.

Як вбачається із квитанції про зарахування №692693341 від 27.03.2025 року, на картку отримувача: НОМЕР_6 27.03.2025 року здійснено зарахування у розмірі 16 000,00 грн. із призначенням платежу: Зарахування 16000 грн на картку НОМЕР_6 .

Вказане відображено також у листі генерального директора ТОВ «УПР» за вих. №3426_10 від 28.07.2025 року.

Крім того, листом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 12.09.2025 року №20.1.0.0.0/7-250909/50893-БТ підтверджено, що на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ).

Із виписки по рахунку № НОМЕР_4 за період 27.03.2025 - 27.03.2025 року вбачається, що 27.03.2025 року на картку ОСОБА_1 було здійснено зарахування у розмірі 16 000,00 грн., деталі операції: STARFIN_IPAY1, 45.

Таким чином, із наявних у матеріалів доказів суд встановив, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі 16 000,00 грн., що відповідає умовам Договору про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 від 27.03.2025 року.

Так ,згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших.

Договір про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 від 27.03.2025 року підписано ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «Y997», що відповідає ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із виписки по рахунку № НОМЕР_4 за період 27.03.2025 - 27.03.2025 року вбачається, що 27.03.2025 року на картку ОСОБА_1 було здійснено зарахування у розмірі 16 000,00 грн., деталі операції: STARFIN_IPAY1, 45.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Строк кредитування та відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлені у п.п. 1.2, 1.4 Договору про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 від 27.03.2025 року.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 59392-03/2025 від 27.03.2025 року, станом на 24.07.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 36 960,00 грн., з яких 16 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 320,00 грн. - по відсоткам, 8 640,00 грн. - по простроченим відсоткам та 8 000,00 грн. - по штрафам.

Нарахування відсотків на заборгованість ОСОБА_1 здійснювалось за узгодженою між сторонами відсотковою ставкою та у межах строку кредитування.

Щодо стягнення штрафу у розмірі 8 000,00 грн.

Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) вказав тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зазначивши, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, суд вважає, що нарахування штрафу в сумі 8 000,00 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.

В іншій частині, суду не надано доказів, які б спростовували заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 від 27.03.2025 року.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, вважає вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості за основним боргом та процентами обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16 000,00 грн. та по процентам у розмірі 12 960,00 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 від 27.03.2025 року у загальному розмірі 28 960, 00 грн.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судових витрат зі сплати судового збору.

Позивач надає суду платіжну інструкцію №4031 від 11 серпня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. на сплату судового збору за подачу позовної заяви до ОСОБА_1 до Святошинського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 1 898,07 грн. (28 960,00 грн. / 36 960,00 грн. * 2 422,40 грн.), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

У поданому позові зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» понесло витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., які воно просить стягнути із ОСОБА_1 .

За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні: Ордер на надання правничої допомоги серії ВІ №1326841 від 18 серпня 2025 року з якого встановлено, що правом представляти Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у Святошинському районному суді міста Києва наділений адвокат Колеснікова Ірина Олександрівна; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №4441, видане на ім`я Колеснікова Ірина Олександрівна ; Договір про надання правової допомоги №039-25 від 01 серпня 2025 року, що укладений між адвокатом Колесніковою Іриною Олександрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»; Додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги №039-25 від 01 серпня 2025 року з якої вбачається, що адвокат Колеснікова І.О. підготує та направить до суду позовні заяви про стягнення заборгованості, зокрема, до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ); Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №039-25 від 01 серпня 2025 року з якого встановлено, що адвокат Колеснікова І.О. надала послуги, зокрема, з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , , вартість послуг - 7 000,00 грн.; Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Колесніковою І.Ю. на виконання умов договору про надання правової допомоги №039-25 від 01 серпня 2025 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Так, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом. Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходили заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5 484,84 грн. (28 960,00 грн. / 36 960,00 грн. * 7 000,00 грн.) витрат на правову допомогу, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30 В) загальну суму заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №59392-03/2025 від 27.03.2025 року у загальному розмірі 28 960 (двадцять вісім тисяч дев?ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, з яких:

- заборгованість за кредитом - 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

- заборгованість за нарахованими відсотками - 12 960 (дванадцять тисяч дев?ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30 В) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 898 (одна тисяча вісімсот дев?яносто вісім) гривень 07 копійок та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 484 (п?ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 84 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 грудня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко