Справа № 136/1309/25
провадження № 2/136/463/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 грудня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (далі по тексту позивач, банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 24.05.2018 між Публічним акціонерним товариством «Юнекс Банк» ( далі - ПАТ «ЮНЕКС БАНК») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 0.013.54.0518.ФО_К, відповідно до якого сторони узгодили суму кредиту - 10 000,00 грн., термін користування до 24.05.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01% річних, а також сплату комісії за обслуговування кредиту та відповідальність сторін за неналежне виконання умов кредитного договору.

Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачеві обумовлену договором суму грошових коштів.

31.03.2021 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників, ОСОБА_3 , за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018.

У порушення взятих на себе зобов`язань відповідач станом на 31.03.2021 має заборгованість, яка в загальному становить 15 781,16 грн., з яких: 186,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту прострочена на дату подання позовної заяви; 1 007,13 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,01 грн. прострочені проценти за кредитом; 299,00 грн. - комісія за обслуговування кредиту прострочена на день подання позовної заяви; 9 867,00 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 421,31 грн. штрафи, пені, які у добровільному порядку не сплачувала, а ні первісному а ні новому кредитору, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 22.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

У визначений судом строк відповідач не надав заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач не з`явилась в судове засідання, будучи повідомленою про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлений.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24.05.2018 між Публічним акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018 (а.с.1 на звороті, 9, 10), предметом якого банк на умовах цього договору зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 10 000,00 грн., терміном до 24.05.2021, цільове призначення споживчі потреби, строк користування якого обчислюється з моменту переведення кредитних коштів.

У п.1.5. Договору сторони узгодили, що за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01% річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього Договору; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Відповідно до п.2.1. Договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 .

Згідно додатку №1 сторони узгодили Графік платежів за договором, (а.с.11), який є невід`ємною частиною договору.

Позичальник власним підписом підтвердила своє волевиявлення на настання наслідків за укладеним договором.

Факт видачі ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та отримання відповідачем коштів за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018 підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника (а.с.12-43), з якої слідує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, а відповідач користувалася кредитними коштами.

Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, отже є належним та допустимим доказом по справі щодо отримання відповідачем грошових коштів.

31.03.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» (клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, в день підписання цього договору. Відповідно до умов даного договору, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT«ЮНЕКС БАНК», у тому числі й до ОСОБА_2 за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018, що підтверджується також витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року (а.с.51-53), протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 (а.с.53 на звороті, 54).

Таким чином, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018.

Станом на 31.03.2021 року, згідно з Реєстром прав вимоги, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018 перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» склала 15 781,16 грн., з яких: 186,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту прострочена на дату подання позовної заяви; 1 007,13 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,01 грн. прострочені проценти за кредитом; 299,00 грн. - комісія за обслуговування кредиту прострочена на день подання позовної заяви; 9 867,00 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 421,31 грн. штрафи, пеня, кількість днів прострочення 995.

Відповідно до повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.69-75) ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_4 », у зв`язку з реєстрацією шлюбу 12.01.2024.

25.10.2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направило боржнику ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги та надавало строк для погашення суми заборгованості у розмірі 15781, 16 грн. у добровільному порядку

Частиною першою та третьою статті 512 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником за вказаним зобов`язанням.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України).

За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Тлумачення статті 549 ЦК свідчить, що пеня є змінною величиною, оскільки її нарахування відбувається за кожен день прострочення.

Згідно з п. 3.2.6 кредитного договору сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також пп. 3.2.2, 2.3 цього договору, у т.ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачуються позичальником згідно з пп.1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно пп. 1.5.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, сторони узгодили, що у випадку порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування, та/або процентів, та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування, та/або процентів, та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу.

Суд встановив, що кредитний договір № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018 є договором споживчого кредиту.

Законом, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, є Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Отже ПАТ «ЮНЕКС БАНК» на виконання вимог Закону, мали право визначати плату за обслуговування кредиту у вигляді комісії.

Зі змісту Кредитного договору № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018 слідує, що відповідач погодився із його умовами, у тому числі щодо сплати комісії, який зазначений у Графіку платежів за Кредитними договором, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлював, від договору не відмовився, що передбачено п. 3.2.10. 3.2.12 Кредитного договору, який він особисто підписав.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про розгляд, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечував наявної заборгованості, укладення договору, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості, у тому числі процентів, комісії, пені, тощо.

Суд враховує, що відповідач мав достатній строк для подачі відзиву у даній справі в межах визначеного судом строку, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), утім його не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів, тощо.

Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, надавати контр розрахунок, що ним не було зроблено.

У свою чергу у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вони підтверджують надання грошових коштів (кредиту) ОСОБА_2 у розмірі та на умовах, встановлених договорами № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018, доведеною є вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань зібраними та дослідженими безпосередньо судом належними та допустимими доказами, що додані до матеріалів справи, відтак остання зобов`язана нести відповідальність.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки іншого не доведено, а судом не встановлено, тому вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018 станом на 31.03.2021 в розмірі 15 781,16 грн., з яких: 186,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту прострочена на дату подання позовної заяви; 1 007,13 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,01 грн. прострочені проценти за кредитом; 299,00 грн. - комісія за обслуговування кредиту прострочена на день подання позовної заяви; 9 867,00 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 421,31 грн. штрафи, пеня.

За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат суд керується Главою 8 ЦПК України, а тому у разі задоволення позову, понесені позивачем витрати присуджує із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 0.013.54.0518.ФО_К від 24.05.2018, у розмірі 15 781 (п`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят одну) грн., 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники цивільного процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (вул. Саперне поле, м. Київ, Київська обл, 14, ЄДРПОУ - 42436323);

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН