РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.12.2025

Справа № 522/4299/25

Провадження № 2/522/4323/25

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого - суддя Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Позивач просить суд:

- стягнути заборгованість 16 249,90 грн. за кредитним договором № 4120203 від 27.10.2021.

17.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ). Конверт повернувся до суду неврученим. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином.

Позивач пояснює, що 27.10.2021 між TOB «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір в електронній формі, за умовами якого він отримав в кредит гроші та зобов`язався їх повернути отримані, сплатити відсотки. 26.07.2024 між TOB «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 16 249,90 грн.

Судом встановлено такі обставини справи.

27.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 4120203, відповідно до умов якого, він отримав кредит 5 000 грн., строком на 14 днів, зі сплатою за користування кредитом 5 % в день та комісії.

26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 26-07/2024 за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 станом на 16.02.2022 на суму 16 249,90 грн. (3 709 грн. основний борг; 11 990,90 грн. заборгованість по відсоткам; 550 грн. - комісія).

Висновки суду.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Отже, укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Кредит надано шляхом переказу коштів на картковий рахунок.

Отже, ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, сплати відсотків не виконав в строки, передбачені графіками погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс», до якого перейшло право вимоги, розмір заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги за договором про споживчий кредит становить 16 249,90 грн. (3 709 грн. основний борг; 11 990,90 грн. заборгованість по відсоткам; 550 грн. - комісія).

Відповідач розміру заборгованості, її розміру не спростував, своїх розрахунків не надала.

Відтак вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу 9 000 грн.

На підтвердження судових витрат надав:

Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, що укладений між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» і ТОВ «Факторинг Партнерс» (Клієнт);

Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» щодо вартості юридичних послуг та витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, за яким адвокатське об`єднання виконало, а клієнт прийняв наступні послуги:

- надання усної консультації з вивченням документів, тривалістю 2 год. ціна 1 500 грн. за год., вартість 3 000 грн.;

- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 2 год., ціна 3 000 грн. за год., вартість 6 000 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Тобто, попередня консультація клієнта, надання правової оцінки ситуації, правовий аналіз документів та судової практики, чи підготовка правової позиції звісно вважаються послугами адвоката, але не можуть бути віднесені до правничої допомоги як судові витрати. Це не судові витрати, що мають відшкодовуватись другою стороною судового спору як витрати на професійну правничу допомогу.

Вивчення документів та нормативних актів, надання правової оцінки ситуації, попередня усна консультація є невід`ємною частиною роботи адвоката перед прийняттям ним рішення щодо співпраці з клієнтом та погодження самим клієнтом на умови роботи адвоката.

Фактичне надання адвокатом послуг може мати місце й тоді, коли він надав консультацію, вчинив певні дії, але клієнт не бажає продовжувати роботу з цим адвокатом, не просить далі скласти позов, здійснювати подальше представництво в суду. Тому вартість цих послуг має залишатися за клієнтом, який, прийшовши до адвоката, отримує послуги консультації.

Ці послуги могли б лише включатись до складання позовної заяви, але не окремо.

З цих підстав необгунтованими та безпідставними є витрати на правничу допомогу за надання таких послуг, як «надання усної консультації з вивченням документів» вартістю 3 000 грн.

Особа вільна у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Покладені на другу сторону судові витрати повинні бути співмірними.

Адвокатом позивача оцінено послугу «складання позовної заяви» в 6 000 грн., а тривалість роботи над нею визначена 2 год.

Суд, не оцінюючи рівня кваліфікації адвоката, визначає, що розрахунок вартості складення позовної заяви визначений згідно прайс-листа та умов договору, а саме за 1 год 3 000 грн., відповідно з 2 год. 6 000 грн.

Однак суд бере до уваги, що відповідний позов є типовим, містить переважно перелік угод та текст нормативних актів. Будь-який серйозний аналіз законодавства чи фактичних обставин справи відсутній. В зв`язку з чим, підготовка та написання професійним/кваліфікованим адвокатом такої позовної заяви не потребує заявленого часу (2 год.), а достатнім є час тривалістю 1 год. З урахуванням визначеної вартості тривалості роботи за написання позовної заяви в розмірі 3 000 грн. за 1 год., цей розмір не є завищеним з огляду на незначну складність справи та може бути співмірним та прийнятим судом.

Підсумовуючи суд, враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () кредитну заборгованість 16 249,90 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір за подання позову 3 028 гривень та витрати на правничу допомогу 3 000 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 01.12.2025.

Суддя Ярема Х.С.