ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

заявник ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якого діє адвокат Заборський Олександр Валентинович, на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2025 року про відмову у видачі судового наказу, повне судове рішення складене 15.09.2025,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Заборського О.В. звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвалою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник не надав суду доказів, який би підтверджували факт проживання дитини саме із заявником, враховуючи, що заявник, боржник і неповнолітня дитина усі разом зареєстровані за однією адресою, а отже не підтвердив наявність у нього права грошової вимоги.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Заборський О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заява про видачу судового наказу регулюється ст. 160-173 ЦПК України, ніяким чином не спростувавши мотиви суду, не надавши доказів, що дитина, на утримання якої заявник просить стягнути аліменти, проживає саме з ним і знаходиться на його утриманні.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про відмову у видачі судового наказу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими т.доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав суду жодного доказу, який би підтвердив факт проживання дитини із ним та перебування її на утриманні заявника.

Отже, із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Заборського О.В. звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з матері дитини ОСОБА_2 .

При цьому в заяві зазначено, що сторони - і боржник і заявник проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже суд першої інстанції правильно виходив з того, що до суду за судовим наказом для стягнення аліментів може звертатися той з батьків, з ким проживає дитина.

Таких доказів заява подана від імені ОСОБА_3 не містить.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду про відмову у видачі судового наказу постановлена без порушень норм процесуального права, тому підлягає залишенню без змін. Заявник не позбавлений можливості звернутися до суду повторно із наданням усіх необхідних документів для видачі судового наказу або у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якого діє адвокат Заборський Олександр Валентинович, залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст судового рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий

Судді