ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6592/20
Провадження № 6/362/120/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Медведєва К.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Рицької Г.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів у справі № 362/6592/20 виданих 12.10.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області такими, що не підлягають виконанню,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Федосін Артем Вікторович, звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчі листи у справі № 362/6592/20 видані 12.10.2023 року Васильківським міськрайонний судом Київської області такими, що не підлягають виконанню.

Заява мотивована тим, що 27.10.2021 Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 362/6592/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2022, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за договором оренди від 31.10.2018 в сумі 763.583,50 грн., неустойку в розмірі подвійної плати за користування об`єктами оренди за час прострочення їх повернення в сумі 9.045.764,91 грн., визнав недійсними договори дарування земельних ділянок. В наступному постановою Верховного Суду від 15.03.2023 рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області та постанова Київського апеляційного суду від 24.10.2022 змінено в частині задоволення позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктами оренди за час прострочення їх повернення та зменшив розмір неустойки з 9.045.764,91 грн. до 763.583,50 грн., в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

В заяві зазначено, що 12.10.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у цій справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати за договором оренди від 31.10.2018 в сумі 763.583,50 грн. У цей же день Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у цій справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктами оренди за час прострочення їх повернення в сумі 763.583,50 грн.

Заявник стверджує, що вказані виконавчі листи видано з порушенням ст. 431 ЦПК України, оскільки судом помилково видано два виконавчих листа замість одного. Тому такі виконавчі листи підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню на підставі ст. 432 ЦПК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2025 задоволено заяву представника заявника про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Іншім учасникам справи ( ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) суд направляв судові повістки, які повернулися до суду без вручення з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Судове засідання, призначене на 29.09.2025 не відбулось у зв`язку з технічними неполадками системи відеоконференцзв`язку. Розгляд справи неодноразово відкладався

В судове засідання 17.11.2025 учасники справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не прибули, судом направлялися судові повістки, які повернулися до суду без вручення.

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні 17.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, та повідомив про його оголошення 25.11.2025.

Суд, дослідивши заяву, матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до таких висновків.

Васильківський міськрайонний суд Київської області 27.10.2021 ухвалив рішення у справі № 362/6592/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2022, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за договором оренди від 31.10.2018 в сумі 763.583,50 грн., неустойку в розмірі подвійної плати за користування об`єктами оренди за час прострочення їх повернення в сумі 9.045.764,91 грн., визнав недійсними договори дарування земельних ділянок.

Верховний Суд 15.03.2023 ухвалив постанову, якою рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 24.10.2022 змінено в частині задоволення позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктами оренди за час прострочення їх повернення та зменшив розмір неустойки з 9.045.764,91 грн. до 763.583,50 грн., в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

12.10.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області в тій частині яка набрала законної сили видано виконавчий лист у цій справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати за договором оренди від 31.10.2018 в сумі 763.583,50 грн.

12.10.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області на виконання постанови Верховного Суду видано виконавчий лист в частині, яка змінена судом касаційної інстанції судових рішень першої та апеляційної інстанцій, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктами оренди за час прострочення їх повернення в сумі 763.583,50 грн.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Представником заявника не названо суду підстав для припинення зобов`язань, про які йдеться у вказаних виконавчих листах та не надано доказів такого припинення зобов`язань.

В якості підстави для своєї заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, представник заявника вказує на те, що судом помилково видано два виконавчих листа замість одного.

Щодо стверджуваної представником заявника помилковості видачі виконавчих листів суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, з вказаної норми випливає, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 у справі № 362/6592/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2022, має бути виконане на підставі виконавчого листа.

Також рішення Верховного Суду від 15.03.2023у справі № 362/6592/20, яким змінено рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області та постанову Київського апеляційного суду від 24.10.2022, має бути виконане на підставі виконавчого листа.

Згідно із ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ.

У вказаних нормах рішення, згідно з яким видається виконавчий документ, вживається в однині. Зазначене означає, що за кожним окремим судовим рішенням, яке набрало законної сили, і яке підлягає примусовому виконанню може видаватися окремий виконавчий документ.

Отже, виконавчі листи, видані Васильківським міськрайонним судом Київської області 12.10.2023 у справі №362/6592/20 вказаним вимогам відповідають.

Покликання заявника на ч. 5 ст. 431 ЦПК України є хибним, оскільки в ній йдеться про видачу виконавчих листів за одним і тим саме судовим рішенням.

З урахуванням вищенаведеного судом встановлено, що спірні виконавчі листи не є такими, що виданий помилково та з матеріалів справи не випливає, що обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням чи добровільним виконанням. Тобто правові підстави для визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню, відсутні, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 431, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Повне судове рішення виготовлене 27.11.2025.

Суддя Медведєв К.В.