Справа № 489/1428/25
Номер провадження 2/489/1539/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр» або позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16.10.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № -135441.

27.07.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено Договір № 75944356.

15.02.2022 було укладено договір №15-02/22 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-135441 .

10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-135441. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №-135441 .

22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75944356.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75944356.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75944356.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №-135441 від 16.10.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28505,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 23505,00 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75944356 від 27.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 8606,05 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2540,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6065,64 грн., нараховані 3% річних - 0,41 грн.

З цих підстав просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договорами № -135441 від 16.10.2021, № 75944356 від 27.07.2021 у розмірі 37111,05 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому вказав, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі докази перерахування кредитних коштів за вищевказаними договорами, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу коштів відповідачу. Реквізити повного карткового рахунку позичальника в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи наявні розрахунки заборгованості за кредитними договорами, однак вони складені самим кредитором і не містять жодного підтвердження реальності господарської операції. Сума заборгованості по відсотках, нарахована з порушенням вимог закону, оскільки виходить за межі погодженого сторонами строку кредитування. Сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги за кредитними договорами значно перевищують тіло кредиту.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій вказав, що Відповідач прямо не заперечує факт укладання договорів, проте голослівно посилається на відсутність доказів перерахування кредитних коштів за договорами.Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту та підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів йому в позику. До матеріалів позовної заяви надано докази на підтвердження виникнення зобов`язань між сторонами, надання (обміну) усією необхідною інформацією, погодження всіх істотних умов договору. Сторонами були вчинені всі необхідні дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього правочину, а саме укладення та підписання кредитного договору.

Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. Таким чином вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним тому є чинним оскільки відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України.

На виконання умов укладеного договору №75944356 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2 540,00 грн. Враховуючи, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» на підставі укладеного між сторонами договору від 23.01.2018 року №23-01-18/5/ про переказ коштів. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства, що підтверджується відповідним листом. В договорі №-135441 саме Позичальником зазначено номер карткового рахунку для переказу коштів відповідно до погоджених умов договору.

Як слідує з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в якому детально (поденно) відображені усі проведені за Договором надання позики операції та нарахування процентів і формування заборгованості відповідача за період з 27.07.2021 р. по 09.01.2022 р., тобто мало місце продовження строку користування позикою саме за ініціативою Позичальника /відповідача та, відповідно, продовжувалось нарахування процентів за користування позикою. Тобто, за понадстрокове користування Позикою нарахування процентів здійснювалось на підставі п. 6.5. Правил виключно в межах передбаченого строку 90 днів, з дати останнього погашення за договором 26.09.2021 року та спливу визначено первісного строку 30 днів, тобто з 26.10.2021 року по 09.01.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

16.10.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір №-135441 та підписано Паспорт кредиту, відповідно до умов яких сума кредиту склала 5000,00 грн., період користування кредитним коштами 20 днів та закінчується 05.11.2021 (включно), а згідно з паспортом кредиту строк кредитування 24 місяці; процентна ставка 702% річних, фіксована.

Вказаний договір разом з Паспортом споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Окрім того, 27.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір №75944356, відповідно до умов якого сума кредиту склала 2540,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99%, процента ставка за понадстрокове користування 2,70%.

Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до 5.2 Договору №75944356 пози чальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті.

Згідно з п.6.8 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів сторони домовилися, що у разі неповернення позичальником заборгованості у встановлені договором позики строки (дата повернення позики) Товариство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою у порядку, визначеному цими Правилами та Договором позики; змінити кінцеву дату строку дії договору позики на дату фактичного виконання позичальником своїх зобов`язань (п.6.8.2 Правил).

15.02.2022 укладено договір №15-02/22 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

10.03.2023 укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за договором №-135441, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

22.02.2022 укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за договором №75944356, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №561/77/19 від 16.12.2020 зазначено, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст. 11 Закону України"Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В ч.2 ст. 517 ЦК України зазначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 681/44/15-ц від 18.06.2020 аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три відсотки річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно з постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №918/344/17 формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч.2ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як слідує зі змісту відзиву, відповідач вказує на ненадання позивачем належних доказів, які б підтверджували факт отримання ним кредитних коштів за вищевказаними договорами.

Так, згідно з листом АТ «Універсал від банк» від 01.07.2025 , на ім`я ОСОБА_1 Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . 27.07.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 було зараховано платіж у сумі 2540 грн. Також, 16.10.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 було зараховано платіж у сумі 5000,00 грн. Вказане підтверджується рухом коштів по картці № НОМЕР_1 за період з 27.07.2021 по 27.11.2021. Наведене спростовує твердження представника відповідача щодо не підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів за кредитним договорами.

Представник позивача зазначає, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором №-135441 становить 28505,00 грн., з яких: заборгованість з тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 23505,00 грн.; за Договором №75944356 становить 8606,05 грн., яких: заборгованість з тілом кредиту 2540,00 грн., заборгованість за відсотками 6065,64 грн., 3% річних 0,41 грн.

Суд критично відноситься до посилання представника відповідача про нарахування відсотків поза межами строку кредитування, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Нарахування відсотків за договором №-135441 відбувалось за період з 17.10.2021 по 15.02.2022 (в межах строку кредитування згідно Паспорту кредиту а.с. 29-30). Нарахування відсотків за договором №75944356 відбувалося в межах положень п.6.8 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ( а.с. 34-39)

Підписання Кредитного договору №-135441 від 16.10.2021, договору позики №75944356 від 27.07.2021, Паспорту споживчого кредиту здійснювалось електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 . Відповідно до вимог законодавства, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ ФК «Інкасо Фінанс», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект центр» про зміну умов кредитування, зміну порядку нарахування відсотків.

У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь-яких доказів не надано.

Враховуючи наявність Договорів факторингу від 15.02.2022, 10.03.2023, 22.02.2022, 10.01.2023, а також невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договорами, суд вважає, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №362/3912/18 від 02.07.2020 зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020).

Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.(Договір про надання правової допомоги від 02.09.2024, заявку на надання юридичної допомоги тарифом на послуги). У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача вважала заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним зі складністю справи, є завищеним та підлягає зменшенню.

Суд, враховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру з урахуванням складності справи, приходить до висновку, що відображена у Тарифах на послуги інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатської роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також порядок розгляду справи, заперечення представника відповідача, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. є завищеними, та вважає достатнім і співмірним розмір витрат у сумі 3000,00 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором №-135441 від 16.10.2021 у розмірі 28505,00 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 23505 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за Договором №75944356 від 27.07.2021 у розмірі 8606,05 грн., з яких: 2540,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6065,64 грн. - заборгованість за відсотками, 0,41 грн. - 3% річних, а всього на загальну суму 37111,05 грн. (тридцять сім тисяч сто одинадцять гривень п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.11.2025. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв