РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3248/25

25 листопада 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача - адвоката Цісар І.В.

представника відповідача - адвоката Кисельової М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , визначивши їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03.06.2013 був розірваний. Вказує, що від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишився проживати разом з нею. Зазначає, що рішенням суду від 14.12.2017, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільного сина в розмірі по 746 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Вказує, що на сьогоднішній день зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукт та одяг, підвищився прожитковий мінімум.

11.11.2025 було подано відзив відповідачем на позовну заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, та просить змінити розмір аліментів з 746 грн. на 1/9 частини.

В обґрунтування відзиву зазначає, що на утриманні має ще сина ОСОБА_4 , його офіційна дружина ОСОБА_5 внаслідок оперативного втручання хворіє та потребує лікування та посиленого вітамінізованого харчування, довготривалих реабіліатаційних заходів. Також вказує, що його мати ОСОБА_6 є пенсіонером та хворіє на ряд хронічних захворювань. Вказує, що під час служби в ЗСУ отримав поранення та 09.09.2025 переніс оперативне втручання і військово-лікарською комісією від 24.09.2025 було прийнято рішення про направлення його на повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до послідуючого несення військової служби. Зазначає, що у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, його стан здоров`я погіршився, та він отримав проблеми з фізичним та психічним здоров`ям і як наслідок потребує лікування та реабілітації, котрі в умовах сьогодення є платними і потребують грошових коштів.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Також зазначила, що кошти на лікування та реабілітацію військовослужбовців виділяє держава.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги визнала частково в розмірі 1/9 частики від доходу відповідача щомісячно. Також зазначила, що коштів які виділяє держава для лікування та реабілітації недостатньо.

Суд, заслухавши пояснення стороні, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі 04.03.2011 зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС Костопільського районого управління юстиції, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/1020/13-ц від 03.06.2013 було розірвано (а.с.8-9).

Встановлено, що під час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).

З рішення Костопільського районного суду Рівненської області №564/1857/17 від 14.12.2017, судом встановлено, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 746 грн. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11).

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 та ст.184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.

Так, діюче законодавство надає позивачці право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, а при необхідності змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Так, згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 грн.

Вирішуючи питання, щодо зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що позивачка проживає в с.Базальтове, Рівненського району Рівненської області, постійної роботи не має та на цей час перебуває у відпусті по догляду за дитиною, та на її утриманні перебуває ще двоє дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується матеріалами справи.

Встановлено, що відповідач, є військовослужбовцем Збройних Сил України, який у 2024 році був мобілізований до лав ЗСУ на підставі указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 року», та від 10 грудня 2024 року має статус учасника бойових дій, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що у відповідача на утриманні та вихованні перебуває ще один малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий народився від шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою відповідач перебуває в офіційному шлюбі.

Встановлено, що дружина відповідача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок перенесеного оперативного втручання 29.08.2025 року, і по цей час хворіє на післягеморогічну анемію (стан, при якому в крові занижений рівень гемоглобіну та еритроцитів, що призводить до недостатнього надходження кисню до органів і тканин, основні симптоми - слабкість, стомлюваність, задишку), що підтверджується довідкою № 972 комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 2» Рівненської міської ради від 01.09.2025 року.

Судом встановлено, що мати відповідача ОСОБА_6 1959 року народження, є пенсіонером та хворіє на ряд хронічних захворювань, зокрема на цукровий діабет II типу, катаракту обох очей, гіпертонічну хворобу, що підтверджується довідкою №460 поліклінічного відділення некомерційного підприємства «Корецька міська лікарня» Корецької міської ради від 14.10.2025 року.

Встановлено, що відповідач на цей час перебуває у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, пов`язаною з проходженням військової служби, зокрема згідно довідки ВЛК від 09.10.2025 р. № 2025-1009-1109- 5362-3, 09.09.2025 року переніс оперативне втручання - артроскопію правого колінного суглоба парціальної резекції заднього рогу медіального меніска та медюпатилярної складки, дебрименту з приводу застарілого пошкодження заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу, гіпертрофії медіопатилярної складки.

Судом встановлено, що Регіональною військово-лікарською комісією від 24.09.2025 року за № 1189/5282 було прийнято рішення про направлення відповідача на повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до послідуючого несення військової служби.

З наданих відповідачем документів, судом встановлено, що його стан здоров`я погіршився, зокрема останній має МР-ознаки дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта (остеохондроз, спондилоартроз), протрузії м/х дисків L5-S1, L4-L5; тахікардія, діастолічна ЛШ по типу порушення релаксації, невелика мітральна недостатність, гіпертрофія МШП; гіпертонічна хвороба 1 стадії, двобічна нейросенсорна приглуховатість, 50% ступінь інспіраторного колапсу та гіпертрофія серця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 133, 137, 141, 258, 264-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, які стягуються згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області №564/1857/17 від 14.12.2017, і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 28.11.2025.

СуддяО. С. Цвіркун