Справа №521/6337/25
Провадження №2/521/4210/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні інформації на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року і зобов`язати відповідача невідкладно надати таку інформацію. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 13 січня 2025 року та 14 березня 2025 року позивач, діючи в інтересах свого клієнта - ОСОБА_2 направив реєстрованими поштовими відправленнями № 700 та № 01 на адресу відповідача адвокатські запити з проханням протягом п`яти робочих днів з дня отримання даних запитів надати інформацію, необхідну для надання правової допомоги клієнту. До вказаних адвокатських запитів позивачем було долучено засвідчена належним чином копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також ордер на надання правничої (правової) допомоги. Однак, відповідей на адвокатські запити відповідач не надав всупереч вимогам ч. 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає надання відповіді не пізніше п`яти днів з дня отримання запитів.

22 травня 2025 року від представника Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» надійшов відзив на позов із запереченнями проти нього. Заперечення обґрунтовані наступними обставинами. 13 січня 2025 року позивач направив відповідачу адвокатський запит від 13 січня 2025 року. 22 січня 2025 року відповідач отримав вищезазначений адвокатський запит, що підтверджується відповідним поштовим ідентифікатором 700. 24 січня 2025 року засобом поштового зв`язку «Укрпошта» відповідач направив позивачу відповідь, якою було повідомлено, що в порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту було додано непосвідчену копію ордеру, у зв?язку із чим відсутні підстави для розгляду адвокатського запиту по суті та надання відповіді на поставлені у запиті питання. 09 лютого 2025 року відповідь була повернена відповідачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, та 14 лютого 2025 року була вручена відправнику. Таким чином, відповідач у встановлений законом термін надіслав відповідь на адвокатський запит від 13 січня 2025 року, однак позивач не здійснив належних дій для отримання кореспонденції.

26 березня 2025 року відповідач отримав від позивача повторний адвокатський запит від 14 березня 2025 року, який був цілком ідентичний первинному адвокатському запиту від 13 січня 2025 року, на який відповідачем вже було надано вичерпну та аргументовану відповідь у встановлений законодавством термін, та до якого також було надано непосвідчену копію ордеру. Тобто, на думку представника відповідача, позивач фактично вимагав надання тієї самої інформації, яка вже була належним чином опрацьована та надана відповідачем раніше.

29 травня 2025 року ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що відмова відповідача у розгляді адвокатського запиту від 13 січня 2025 року на підставі надання позивачем оригіналу ордеру, а не посвідченої копії є надмірним формалізмом, що підтверджує факт протиправної бездіяльності відповідача. Крім того, у вказаному адвокатському запиті позивач просив надіслати відповідь за адресою: 41607, м. Конотоп, вул. Деняка, 5. Однак відповідачем відповідь направлена була за неправильною адресою, а саме, індекс зазначено 41615, що стало підставою для неотримання її позивачем.

Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» у судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи у його відсутність та відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно накладної Укрпошти № 700, ОСОБА_1, 13 січня 2025 року направив на адресу Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» адвокатський запит від 13 січня 2025 року, до якого долучив ордер на представлення інтересів ОСОБА_2 , копію свідоцтва Серії НОМЕР_1 , копії повідомлень від УК КОИН БОТ за особовими рахунками клієнта: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що підтверджується відповідним описом вкладення від 13 січня 2025 року (а. с. 7), та копією накладної (а. с. 6).

Як вбачається із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адвокатський запит був отриманий відповідачем 21 січня 2025 року (а. с. 13).

24 січня 2025 року Керуючою компанією «КОІН» повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для розгляду адвокатського запиту від 13 січня 2025 року в зв`язку із наданням до адвокатського запиту непосвідченої копії ордеру (а. с. 30).

Як вбачається із копії Накладної № 288, вказана відповідь була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 31).

Разом із цим, в адвокатському запиті ОСОБА_1 просив запитувані інформацію та документи надіслати за адресою: АДРЕСА_2 . З метою уникнення будь-яких непорозумінь з врученням відповіді на адвокатський запит, просив продублювати відповідь за адресою електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Таким чином, відповідь на адвокатський запит була направлена позивачу за неправильною адресою, в зв`язку із чим не була вручена ОСОБА_1 , що підтверджується перевіркою статусу відстеження за трек-номером 288 (а. с. 32-33).

Відомостей щодо дублювання відповіді за адресою електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що просив ОСОБА_1 відповідача у адвокатському запиті від 13 січня 2025 року матеріали справи не містять.

Задовольняючи позов в цій частині суд також звертає увагу на те, що доводи відповідача про відсутність підстав для розгляду адвокатського запиту від 13 січня 2025 року в зв`язку із наданням до адвокатського запиту непосвідченої копії ордеру не заслуговують на увагу в зв`язку із наступним.

За приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій, другій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із опису вкладення в лист із оголошеною цінністю від 13.01.2025 року вбачається, що до адвокатського запиту від 13 січня 2025 року ОСОБА_1 надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, а не його копія, що не потребувало відповідного його засвідчення. Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні інформації, яка була запитана у відповідному адвокатському запиті.

Крім того, відповідачем, в обґрунтування заперечень на позов не надано також доказів на підтвердження доводів щодо надання позивачем до адвокатського запиту незасвідченої копії ордеру, що стало підставою для відмови у наданні запитуваної інформації.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2025 року ОСОБА_1 було повторно направлено адвокатський запит до ПП «Керуюча компанія «КОІН» із тими ж самими вимогами та зазначенням тієї ж адреси, та адреси електронної пошти, на які необхідно направити відповідь (а. с. 8).

Із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вказаний адвокатський запит отримано відповідачем 26 березня 2025 року (а. с. 11).

Разом із цим, відповідь на адвокатський запит від 14 березня 2025 року ОСОБА_1 відповідачем надано не було.

В обґрунтування своїх заперечень на позов представником відповідача зазначено про відсутність обов`язку відповідача відповідати на адвокатський запит від 14 березня 2025 року, так як він є ідентичним первинному запиту від 13 січня 2025 року, на який, на думку сторони відповідача, надано вичерпну та аргументовану відповідь у встановлений законодавством термін.

Разом із цим, встановлені судом обставини не направлення відповідачем на правильну адресу позивача відповідь на адвокатський запит, а також ненадання відповідачем інформації, щодо якої було направлено адвокатський запит від 13 січня 2025 року дають суду підстави не погодитись із вказаними доводами відповідача.

При встановлених обставинах не отримання позивачем відповіді на адвокатський запит від 13 січня 2025 року, про які було відомо відповідачу, у останнього був обов`язок щодо надання відповіді на повторний адвокатський запит на підставі статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вказані обставини дають суду підстави вважати, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, в зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції про сплату № 9775-5843-0824-8209 від 18 квітня 2025 року при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень (а. с. 5).

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес ( п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

На підтвердження отримання професійної правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кириченко Р.Ю. (а. с. 45, 43).

Згідно п. 4.2 договору, сторони узгодили, що вартість надання адвокатом правової допомоги у межах даного договору становить 7500 грн. за кожну годину роботи адвоката. Остаточна вартість наданої правової допомоги визначається сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг.

Актом приймання-передачі наданих послуг від 29 травня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року вбачається, що адвокатом було надано послуги ОСОБА_1 вартістю 60 000 грн (а. с. 44).

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (висновок Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі 922/445/19).

За таких обставин, враховуючи наявність заперечень ПП «Керуюча компанія «КОІН» щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд оцінює витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який витратив адвокат на формування правової позиції та складання процесуальних документів (позовна заява та відповідь на відзив), бере до уваги факт розгляду справи за відсутністю сторони позивача та його представника, а також попередні звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом з аналогічних підстав і предметом.

Так, враховуючи складність справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн. не є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін, а також того, що вказана справа не вимагає значного часу для підготовки позовної заяви та визначення правової позиції у справі. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що, на переконання суду буде обґрунтованим, та в повній мірі відповідатиме складності справи.

Керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» (65074, м. Одеса, вул. 2-й провулок Сурікова, 2-А, офіс 102, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» в ненаданні інформації ОСОБА_1 на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року.

Зобов`язати Приватне підприємство «Керуюча компанія «КОІН» надати ОСОБА_1 інформацію, яка була запрошена ОСОБА_1 в адвокатських запитах від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року.

Стягнути з Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2025 року.

Суддя: Ю.В. Тополева