Провадження № 2/496/1309/25
14 травня 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Дягилева В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,
Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить:
-виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька, з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 971 від 27.06.2023 року);
-внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зазначивши прізвище дитини як « ОСОБА_5 », ім`я дитини залишити « ОСОБА_6 », по батькові змінити на « ОСОБА_7 ».
Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_8 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила сина ОСОБА_4 . Батьком народженої дитини, згідно з частиною першою статті 122 Сімейного кодексу України, записаний ОСОБА_2 . Однак вона з цим не згодна, тому що її чоловік ОСОБА_2 працює водієм і часто не бував вдома по тижню або два. Останні роки їх стосунки погіршилися, але вони все ж намагалися зберегти родину. Підставою їх сварок було те, що вона дуже хотіла народити дитину, а відповідач ОСОБА_2 ігнорував її прохання про звернення до медичного закладу для огляду та консультації. Свідками їх відносин та її наступних відносин є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У 2021 році вона познайомилась з відповідачем ОСОБА_3 , вони почали таємно зустрічатись, а потім він взагалі став другом їхньої родини. В середині вересня її чоловік виїхав в командировку до м. Києва та повернувся додому аж в середині жовтня. В кінці вересня вона завагітніла, про що повідомила ОСОБА_3 , що він стане батьком, на що він сказав, що не хоче руйнувати її родину й просив зберегти дану таємницю. З моменту її вагітності їх з відповідачем ОСОБА_2 відносини покращилися, але коли народилась дитина стосунки знову погіршилися. Через місяць після ОСОБА_2 виявив в телефоні її переписку з ОСОБА_3 та зрозумів, що батько дитини не він, зібрав свої речі та повідомив, що буде подавати на розлучення. Враховуючи те, що вона, як мати дитини, визнає факт того, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і записаний в свідоцтві про народження, то відповідно до приписів частини першої статті 82 ЦПК України, вказана обставина визнається сторонами по справі і доказуванню не підлягає.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, а від її представника ОСОБА_11 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява, в якій вона просить дану справу слухати у їх з позивачкою відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти прийняття заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_12 до судового засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
В судовому засіданні установлено, що 22.09.2017 року позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13 ) та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 467, згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 17).
Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка ОСОБА_1 народила дитину ОСОБА_4 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 971. Матір`ю дитини записано відповідно ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_2 (а.с. 16).
Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з частиною першою статті 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Статтею 133 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 вона таємно зустрічалася з ОСОБА_3 , який, з її слів, і є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У частинах першій та другій статті 138 Сімейного кодексу України визначено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.
Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про подання відповідачем ОСОБА_3 , як іншою особою в розумінні частини другої статті 138 Сімейного кодексу України, заяви про батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До судового засідання ОСОБА_3 жодного разу не з`явився та, відповідно, не скористався правом на подання такої заяви. Водночас, відповідач ОСОБА_2 своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не оспорює.
Зважаючи на те, що у суду відсутні відомості про те, що інша особа (у даному випадку ОСОБА_3 ) подала заяву про своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вимога позивачки ОСОБА_1 про виключення відомостей про ОСОБА_2 , як батька дитини, з актового запису про народження дитини без подання іншою особою відповідної заяви суперечить вимогам частини другої статті 138 Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що лише бажання позивачки змінити відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини, зазначивши ОСОБА_3 батьком дитини, не може бути підставою для задоволення позову.
Окрім того, із аналізу поданих до суду письмових доказів судом встановлено, що жодного доказу, який би підтверджував відсутність кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_2 і дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачкою не надано. Спільні фотографії позивачки з відповідачем ОСОБА_3 та скріншоти, нібито, їх переписки жодним чином не підтверджують той факт, що ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зі слів позивачки, свідками їх з відповідачем ОСОБА_3 відносин є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Проте, жодних клопотань про виклик та допит вказаних свідків позивачка та її представник в процесі розгляду справи не заявляли. Суд також звертає увагу на те, що покази свідків у справі даної категорії не можуть слугувати належними та допустимими доказами.
Позивачка та її представник не надали суду висновку експерта, який би підтверджував доводи, викладені в позовній заяві, не заявили і відповідного клопотання про призначення судом судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, так як позивачкою не було надано доказів на спростування кровної спорідненості між дитиною та відповідачем ОСОБА_2 або наявності кровної спорідненості дитини з відповідачем ОСОБА_3 , відтак посилання позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги є голослівними та ґрунтуються виключно на припущеннях, отже підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати слід залишити за позивачкою.
Керуючись ст. ст. 122, 133, 138 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 267, 280-282 ЦПК України, суд
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту через Біляївський районний суд Одеської області.
Повний текст рішення складено 14 травня 2025 року.
Суддя Л.О. Пендюра