Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1213/25
Провадження № 2/279/873/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., із секретарем судового засідання Райвахівською Л.В., за участі представника позивача Пащенка П.М (в режимі відео конференції), відповідача ОСОБА_1 (в режимі відео конференції), представника відповідача ОСОБА_2 (в режимі відео конференції), розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернувся представник позивача адвокат Пащенко П.М. в інтересах ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визнати спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 :

-житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 кв.м., житлова площа 64,5 кв.м. з прибудовами: веранда, ганок, до якого примикають господарські будівлі: сарай - «В», сарай - «Г», сарай - «Б», огорожа - «№1-3»;

-земельну ділянку площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

-транспортний засіб JEEPCOMPASS, 2017 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , колір чорний, об`єм двигуна 2360, номер кузова НОМЕР_2 ;

а також :

-визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 64,5 кв.м. з прибудовами: веранда, ганок, до якого примикають господарські будівлі: сарай - «В», сарай - «Г», сарай - «Б», огорожа » «№1-3» та на частку земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житловогобудинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

-припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на транспортний засіб JEEPCOMPASS, 2017 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , колір чорний, об`єм двигуна 2360, номер кузова НОМЕР_2 та виділити вказаний автомобіль ОСОБА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості транспортного засобу JEEPCOMPASS, 2017 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , колір чорний, об`єм двигуна 2360, номер кузова НОМЕР_2 , в розмірі 282 910,00 грн.

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 01 серпня 2020 року між нею, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Відповідач), був укладений шлюб, який зареєстрований Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис№ 149. Станом на час подання позову до суду у провадженні Іранського міського суду Київської області розглядається справа № 367/12312/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. За період шлюбу позивачем та відповідачем було придбано:

1) на підставі договору купівлі - продажу від 02.12.2020 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_3 , ринкова вартість якого відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна від 10.02.2025 року становить 1 198 185,00 грн.;

2) на підставі договору купівлі - продажу від 02.12.2020 року земельну ділянку, площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка оформлена на ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_3 , ринкова вартість якого відповідано до звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна від 10.02.2025 р становить 123 685,00 грн.

3) на підставі договору купівлі - продажу від 18.12.2021 року, укладеного в ТСЦ 8041, транспортний засіб JEEPCOMPASS, 2017 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , ринкова вартість якого відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості рухомого майна від 10.02.2025 року становить 565 820,00 грн.

Загальна вартість спільного майна подружжя становить: 1 887 690,00 грн.

З посиланням на ст.60,63,69 Сімейного Кодексу України позивач стверджує, що на вказане майно поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя, який презюмується, доки інший з подружжя його не спростує в судовому порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд цивільної справи переданий судді Івашкевич О.Г.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, задоволено клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса належним чином засвідчених копій договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки та призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалося зі клопотанням представника відповідача з поважних причин.

Представник відповідача через електронний кабінет 05.05.2025 року разом з клопотанням про поновлення строку направив до суду відзив на позовну заяву, в якому на спростування доводів щодо віднесення до спільного майна подружжя спірного будинку зазначив, що фактично житловий будинок у м.Коростень був придбаний за рахунок коштів батьків відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які до 2014 року проживали в м.Білозерське Добропілля Донецької області, та через активні бойові дії вимушені були виїхати з сім`єю з Добропілля. У 2020 році вони продали свою двохкімнатну квартиру на підставі нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу від 28.08.2020 за ціною 100 000,00 грн та, маючи власні заощадження, придбали у м.Коростень спірний будинок із земельною ділянкою. З метою заощадження коштів на майбутнє вирішили оформити придбаний житловий будинок на сина ОСОБА_1 , при цьому обов`язковою умовою придбання будинку було те, що батьки будуть зареєстровані та проживати у ньому, розпоряджатися ним на власний розсуд, робити ремонтні роботи, облаштування. Вказує, що позивачу було відомо про те, що будинок придбаний за кошти батьків відповідача, вона жодних витрат на його утримання не понесла. Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подано до суду клопотання про виклик свідків.

Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.05.2025 року клопотання представника відповідача про виклик свідків задоволено, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 04.07.2025 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві, акцентував увагу на тому, що зазначене у позовній заяві майно, придбане під час шлюбу, тому на нього поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, яке має бути поділене між сторонами в рівних частках.

Відповідач та його представник заперечили щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснили, що житловий будинок разом із земельною ділянкою був придбаний за кошти батьків відповідача, ні позивач, ні відповідач не мають відношення до спірної нерухомості, усі витрати, пов`язані з утриманням, ремонтом, обслуговуванням з моменту купівлі-продажу до цього часу несуть батьки відповідача, які там проживають. Щодо автомобіля, то вказали, що транспортний засіб JEEP COMPASS, 2017 року випуску, був придбаний 18.12.2021 року за рахунок власних коштів відповідача, зокрема частково від виручених в результаті продажу наявного у нього автомобіля FORD FUSION, 2015 року, який він купив до шлюбу 02.06.2020 та продав 08.12.2021 року, а також запозичених в розмірі 8500,00 доларів США у гр. ОСОБА_6 згідно з розпискою від 29.11.2021 року. Також зазначили, що спірний автомобіль 28.12.2024 року потрапив в ДТП, був пошкоджений, отже, вказана у звіті про оцінку ТЗ вартість не відповідає реальній ринковій вартості автомобіля згідно з його фактичним станом, не врахований ні пробіг автомобіля, ні його технічний стан. Окрім того, під час шлюбу ними був придбаний також схожий ТЗ «JEEPCOMPASS» на ім`я ОСОБА_3 , який позивачка продала у 2023 році та отримані кошти забрала з собою за кордон.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1ст.19 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді та заперечення, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності та взаємозв`язку докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Бучанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 01.08.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб (актовий запис № 149).

02.12.2020 року у м.Коростень між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_3 загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 64,5 кв.м. з прибудовами: веранда, ганок, до якого примикають господарські будівлі: сарай - «В», сарай - «Г», сарай - «Б», огорожа - «№1-3» за ціною 168200,00 грн, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за ціною 19910,00 грн. Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом та зареєстровані у реєстрі за № 1692,1693. Відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , а також земельну ділянку кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.12.2020 року, що підтверджено Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.02.2025 року.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, виконаного на замовлення ОСОБА_3 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт» за порівняльним методом на підставі копій договорів купівлі-продажу № 1692,1693 від 02.12.2020 року, Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.02.2025 року, копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-14 від 16.09.2014 року, копії технічного паспорта на об`єкт оцінки за відсутності можливості огляду об`єкта оцінки шляхом доступу до спільного майна станом на 10.02.2025 року загальна ринкова вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 складає 1 321 870, 00 грн, у т.ч. домоволодіння житловий будинок загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 64,5 кв.м. з прибудовами: веранда, ганок, до якого примикають господарські будівлі: сарай - «В», сарай - «Г», сарай - «Б», огорожа - «№1-3» - 1 198185,00 грн; земельної ділянки площею 0,1 га., кадастровий номер: :01:041:0248 123685,00 грн.

Також судом встановлено, що згідно з листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві від 22.01.2025 року на адвокатський запит представника позивача за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 з датою реєстрації 18.12.2021 року в ТСЦ 8041 як актуального власника рахується транспортний засіб JEEP COMPASS, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2360 см3, номер кузова НОМЕР_2 . Також у вказаному листі міститься інформація про реєстрацію 02.06.2020 в ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_1 автомобіля FORDFUSION , 2015 року випуску, об`єм двигуна 2488 см3, номер кузова НОМЕР_4 , з датою перереєстрації на іншого власника 08.12.2021 року в ТСЦ 8041 08.12.2021 року.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу автомобіля JEEP COMPASS, 2017 року випуску, Win: НОМЕР_5 , виконаного за замовлення ОСОБА_3 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт» за порівняльним підходом на підставі інформаційного листа № 31/26/09/121-аз/03-2025-137-2025 від 22.01.2025 (9200) від (РСЦ ГСЦ МВС В М. КИЄВІ); фото колісного транспортного засобу з власного архіву ОСОБА_3 за відсутності доступу до спільного майна ринкова вартість автомобіля JEEP COMPASS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, Vin: НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2360 см3/ бензин, колір чорний, станом на 10.02.2025р. становить: 565 820,00 грн.

Спірні відносини регулюються нормами глави 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» Сімейного кодексу України та ст.368-372 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Частиною 1,2,4 ст. 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Аналогічні положення закріплені у ст.368-372 ЦК України.

Разом з тим, ст.57 СК України визначене майно, яке є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю у силу закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2024 року у справі № 523/14489/15-ц зазначила, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна. Для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідними. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання придбаного у період шлюбу майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_3 , земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), транспортного засобу JEEPCOMPASS, 2017 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя задоволенню не підлягають, оскільки такий режим майна презюмується в силу закону та не потребує судового захисту, доки іншим з подружжя не буде доведено право особистої приватної власності на це майно.

Суд враховує, якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно, придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Отже, виходячи із аналізу зазначених норм, суду належить встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна, чи підлягає поділу майно, придбане подружжям під час шлюбу, чи підтверджуються доводи і заперечення відповідача на спростування режиму спільної сумісної власності подружжя відповідними доказами.

На спростування режиму спільного майна подружжя, придбаного на ім`я ОСОБА_1 відповідач та його представник надали до відзиву на позов копії документів, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні.

Зокрема, судом встановлено, що на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.03.2025 року (справа № 367/12312/24) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 25.11.1986 року підтверджується, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

28.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 загальною площею 43,6 м.кв, житловою 29,1 м.кв. , відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_8 купила в особисту приватну власність квартиру, належну продавцю на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 16.12.2013 року, за ціною 100 000,00 грн. Договір нотаріально посвідчений за зареєстрований у реєстрі за № 937.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23.07.2004 по 09.04.2021 була зареєстрована за адресою місця проживання АДРЕСА_5 ; з 02.03.2021 по 22.04.2024 року у будинку АДРЕСА_6 , з 22.04.2024 року АДРЕСА_7 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою місця проживання з 02.03.2021 року АДРЕСА_8 .

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , показав, що проживає у АДРЕСА_9 , є батьком ОСОБА_1 . У 2020 році вони з дружиною ОСОБА_5 деякий час після виходу на пенсію працювали у м.Києві, потім коли почалися бойові дії на Донбасі вирішили підзаробити гроші, продати квартиру в с.Білозерське Добропільського району Донецької області та переїхати ближче до сина. 01 серпні 2020 року він продав квартиру, належну йому на праві власності за 100 тис. грн, та за виручені від продажу кошти, а також наявні заощадження у грудні 2020 року купили будинок АДРЕСА_8 з прилеглою до нього земельною ділянкою десь за 200 тис. грн. Весь час з моменту купівлі нерухомості він разом з дружиною проживає за вказаною адресою у м.Коростень, це є єдине житло, придбане ними за власні кошти, оскільки має шахтарську пенсію. Зазначив, що вказаний будинок був непридатний до проживання, не мав ні туалету, ні опалення, вже 5 років він з дружиною займається ремонтом, облаштуванням домоволодіння, яке до цього часу не завершено, виконано лише на 40% робіт. Усі витрати на утримання будинку несуть вони з дружиною особисто за рахунок пенсії свідка. Майже рік після придбання будинку вони з дружиною жили у літній кухні. Ні син, ні невістка коштів на придбання нерухомості не давали. Невістка лише двічі приїздила в гості перед виїздом за кордон. Також на запитання відповідача про причини оформлення будинку на нього, свідок повідомив, що має ще старшого сина, який з початком гібридної війни підтримав рф та з невісткою покинули територію України і з того часу вони не спілкуються. Оскільки вони з дружиною є людьми похилого віку, то за рекомендацією нотаріуса вирішити оформити договір купівлі-продажу відразу на сина ОСОБА_9 , щоб у старшого сина не виникло претензій про поділ цього майна. Також за запитання відповідача відповів, що на даний час син не має автомобіля, оскільки машина попала в аварію, була розбита, грошей на ремонт не було, тому син продав побитий автомобіль. Вказав, що невістка також мала власне авто Джип Компас, коли невістка виїхала в Канаду, то машина довгий час стояла у них у гаражі, ремонтом цього ТЗ займався син. Також вказав, що до нього та дружини ніхто з приводу оцінки будинку не звертався. На запитання представника відповідача відповів, що до шлюбу у сина був автомобіль Форд, який був ним проданий, про дату продажу не пам`ятає. На запитання представника позивача відповів, що саме він платив гроші безпосередньо ОСОБА_10 попередньому власнику будинку.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 повідомила, що проживає у АДРЕСА_9 , але прописана у сина ОСОБА_9 в Гостомелі. Після розлучення сина з невісткою дізналася, що остання подала позов про поділ їх будинку, що стало для неї несподіванкою, оскільки він був придбаний за їй кошти з чоловіком. Перед тим, як придбати будинок у м.Коростень вони з чоловіком продали квартиру в м.Білозерське Покровського району Донецької області. Повідомила, що у них окрім сина ОСОБА_11 є ще один старший син, який переїхав до російської федерації, відносин з ним не підтримують. Щоб не виникло спірних питань у майбутньому між синами та претензій щодо майна вирішили відразу оформити договір купівлі-продажу на сина ОСОБА_11 . Вказала, що невістка та син коштів на придбання будинку не давали, чоловік має шахтарську пенсію, за рахунок якої поступово здійснюють ремонтні роботи, близько року після купівлі жили у літньому будиночку. Щодо автомобіля свідок повідомила, що наразі у відповідача відсутній автомобіль, оскільки він потрапив в аварію і згодом був сином проданий. Повідомила, що спірний автомобіль був придбаний за власні кошти сина від продажу попереднього автомобіля. У ОСОБА_3 також була своя машина. Кожен з них купляли транспортні засоби за свої кошти. Під час нотаріального оформлення ОСОБА_3 не була присутня. Жодного відношення невістка та син до будинку не мають, окрім того, що він був оформлений на сина.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що проживає у м.Коростень, працює сімейним лікарем НКП «ЦПМ СТ Коростенської міської ради»,знає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з якими перебуває у дружніх стосунках близько 7-8 років (познайомилися на відпочинку). Оскільки їй було відомо, що подружжя ОСОБА_13 (батьків відповідача) шукає житло, то вона порадила купити будинок у м.Коростень у своїх знайомих та бути свідком під час передачі коштів. На запитання відповідача відповіла, що цей будинок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 купили для власного проживання, оскільки вони продали своє житло у Донецькій області та іншого не мали. Повідомила, що ні відповідач, ні його дружина не проживали у придбаному будинку, лише приїздили в гості. На запитання представника відповідача показала, що їй відомо про те, що подружжя ОСОБА_13 (батьків відповідача) самостійно за власні кошти проводять ремонт та здійснюють комунальні платежі. Вона як подруга радила, де дешевше можна купити вікна, двері тощо. Була присутня під час оформлення договору купівлі-продажу будинку, але до нотаріуса не заходила. Дружина ОСОБА_3 не була присутня під час укладення договору. На запитання представника позивача свідок повідомила, що укладення договору відбувалося перед новим роком, але точної дати не пам`ятає, десь у грудні 2020 року.

Допитана в судовому засіданні 27.10.2025 року як свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , показала, що проживає за адресою АДРЕСА_10 . На початку 2021 року познайомилася із сусідами Носковими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які весь час проживають удвох, роблять ремонт, жодного разі не бачила ні сина подружжя ОСОБА_9 , ні його дружину. На запитання представника відповідача чи допомагав син з невісткою свідок відповіла, що не знає, однак вона позичала кошти ОСОБА_13 , оскільки наразі роблять «забор» навколо будинку, тому мають борги.

Допитана в судовому засідання 27.10.2025 року як свідок ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , показала, що проживає за адресою : АДРЕСА_11 . Познайомилася з подружжям ОСОБА_13 до війни, коли вони купили хату по сусідству. До батьків приїжджали до війни син з невісткою, після війни їх не бачила. Подружжя ОСОБА_13 самі роблять ремонт, займаються городництвом. Діти з ними не жили.

Допитаний в судовому засіданні 27.10.2025 року в режимі відеоконференції як свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_12 , показав, що знайомий з ОСОБА_19 , займаються спільною справою. Повідомив, що у дружини ОСОБА_20 був власний автомобіль Джип сірого кольору, а у Максима Джип Компас чорного кольору. В останню суботу грудня 2024 року автомобіль під керуванням ОСОБА_9 потрапив в ДТП, а саме зіткнувся передньою частиною з деревом, а в задню частину його автомобіля в`їхав автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_21 . Довгий час автомобіль стояв пошкоджений, без ремонту. Наразі цей автомобіль перебуває у володінні гр. ОСОБА_21 . На запитання представника позивача де знаходиться майстерня, свідок відповів, що поблизу с.Чабани Київської області.

Допитаний в судовому засіданні 27.10.2025 року в режимі відеоконференції як свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає у АДРЕСА_13 , повідомив, що ОСОБА_22 є давнім його другом (близько 20 років). Зазначив, що автомобіль Джип Компас чорного кольору був придбаний ОСОБА_19 після продажу попереднього автомобіля Форд Ф`южн, чорного кольору. На прохання ОСОБА_13 він позичив йому на купівлю автомобіля ще додатково 8500 доларів США (приблизно у листопаді 2021). Колишня дружина ОСОБА_23 теж позичала у нього кошти на курси по цивільній авіації (10 тис. доларів). Кожен з подружжя окремо повертав йому кошти з власних рахунків. Вказав, що автомобіль ОСОБА_9 потрапив в ДТП 27.12.2024 року, був пошкоджений спереду та ззаду. Поліцію не викликали, оскільки ДТП сталося не на дорозі загального користування, а на території закритої зони, подія не є страховим випадком. ОСОБА_24 була відбуксована до ангару, де тривалий час перебувала без ремонту. У березні 2025 року свідок купив вказаний автомобіль у ОСОБА_9 за 2000 доларів США. Вказав також, що йому відомо про придбання будинку у м.Коростень на ім`я ОСОБА_9 , але фактично за кошти його батьків. Ні ОСОБА_11 , ні його дружина у будинку не проживали. У будинку з моменту придбання весь час проживають батьки відповідача, які його реставрують та відновлюють. Знає, що оформили будинок на ОСОБА_11 , оскільки мають ще одного сина, який невідомо де знаходиться, тобто щоб у майбутньому не виникало питань по спадщині. Знає, що грошей на будинок ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_25 не давали, оскільки вони самі позичали гроші у нього, зокрема ОСОБА_11 8500 доларів США на купівлю автомобіля, а ОСОБА_25 -10 000 доларів США на курси з авіації.

На підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи, що ґрунтується на безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності, керуючись стандартом більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний, суд дійшов висновку про те, що відповідачем доведено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 64,5 кв.м. з прибудовами: веранда, ганок, до якого примикають господарські будівлі: сарай - «В», сарай - «Г», сарай - «Б», огорожа - «№1-3» та земельна ділянка, площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не належить до спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача у справі, хоча оформлені на останнього у період перебування їх у шлюбі, оскільки придбані не за спільні сумісні кошти подружжя, а за рахунок коштів батьків відповідача. Суд вважає доведеним, що вказаний будинок є єдиним житлом батьків ОСОБА_1 , який був куплений за кошти від попереднього продажу квартири АДРЕСА_4 та власних заощаджень.

При цьому суд відхиляє доводи представника позивача про те, що спростування презумпції спільного майна подружжя має відбуватися лише шляхом пред`явлення зустрічного позову про визнання спірного майна особистою приватною власністю іншим з подружжя, оскільки закон не містить вказівки щодо конкретного способу спростування режиму спільної сумісної власності подружжя та може бути доведеним у порядку реалізації принципу змагальності сторін в межах судового розгляду пред`явленого позову.

За таких обставин позовні вимоги у частині визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку поділу спільного майна подружжя на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 64,5 кв.м. з прибудовами та на частку земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер: :01:041:0248, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про припинення права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на транспортний засіб JEEP COMPASS, 2017 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , колір чорний, об`єм двигуна 2360, номер кузова НОМЕР_2 , виділення вказаного автомобіля ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за 1/2 частку ринкової вартості транспортного засобу в розмірі 282 910,00 грн суд враховує таке.

З інформаційного листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві № 31/26/09/121-аз/03-2025-137-2025 від 22.01.2025 (9200) вбачається, що за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 з датою реєстрації 18.12.2021 року в ТСЦ 8041 як актуального власника рахується транспортний засіб JEEP COMPASS, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2360 см3, номер кузова НОМЕР_2 . Також у вказаному листі міститься інформація про реєстрацію 02.06.2020 в ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_1 автомобіля FORD FUSION , 2015 року випуску, об`єм двигуна 2488 см3, номер кузова НОМЕР_4 , з датою перереєстрації на іншого власника 08.12.2021 року в ТСЦ 8041від 08.12.2021 року.

Згідно з договором купівлі-продажу 8041/2021/2968925 транспортного засобу ОСОБА_1 08.12.2021 року продав ОСОБА_26 автомобіль марки FORD FUSION , 2015 року випуску, за ціною 308000 грн (а.с.53-56, т.2)

Отже, придбаний відповідачем 18.12.2021 року автомобіль марки JEEP COMPASS, 2017 року випуску, після продажу 08.12.2021 року автомобіля марки FORD FUSION, 2015 року випуску, який належав ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, як такий, що був набутий ним до шлюбу (02.06.2020), свідчить про те, що спірний транспортний засіб був частково придбаний за власні кошти відповідача.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача та його представника про те, що автомобіль JEEP COMPASS, 2017 року випуску, повністю належить на праві особистої власності ОСОБА_1 з тих підстав, що решту коштів, які запозичив ОСОБА_1 у гр.. ОСОБА_6 у сумі 8500 доларів США на підставі розписки від 29.11.2021 для купівлі автомобіля він повертав особисто з власних доходів зі свого банківського рахунку, оскільки у силу ч.2 ст.65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, ч.4 ст.65 цього кодексу договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин автомобіль JEEP COMPASS, 2017 року випуску, слід вважати таким, що частково придбаний за рахунок власних коштів відповідача (308000 грн), а частково (85000 доларів США) спільних коштів подружжя.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача та його представника про неможливість врахування судом звіту про незалежну оцінку рухомого майна від 10.02.2025 року щодо вартості автомобіля JEEP COMPASS, 2017 року випуску, у розмірі 565820,00 грн, оскільки вказана оцінка проведена за порівняльним методом дослідження подібних автомобілів на ринку продажу в робочому стані, якою не врахований фактичний стан спірного транспортного засобу, який є пошкодженим від наслідків ДТП. Отже, ринкова вартість автомобіля JEEP COMPASS, 2017 року випуску, на момент розгляду справи в суді є відмінною від звіту про незалежну оцінку рухомого майна від 10.02.2025 року, що підтверджено також договором купівлі-продажу вказаного транспортного засобу за договором від 07.03.2025 року за ціною 84000 грн (а.с.182,т.1). Оскільки на день розгляду справи в суді спірний транспортний засіб перебуває у власності іншої особи, а саме гр. ОСОБА_27 , тому позовні вимоги у частині припинення спільної сумісної власності на вказаний автомобіль задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення грошової компенсації за частину вартості проданого автомобіля JEEP COMPASS, 2017 року випуску, суд враховує такі встановлені судом обставини.

У судовому засіданні дослідженням письмових доказів встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу 8048/2023/4139044 від 03.11.2023 року ОСОБА_3 через Територіальний сервісний центр МВС 8048 РСЦ І СЦ МВС в м.Київ продала ОСОБА_28 транспортний засіб JEEP COMPASS, 2016 року випуску, сірого кольору, VINJC4NJDEB9GD708724, який зареєстрований за продавцем з 10.03.2021 року підрозділом підрозділом МВС ТСЦ 8047, за ціною 420 000,00 грн (а.с.184, т.1).

У силу ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Отже, проданий позивачкою транспортний засіб марки JEEP COMPASS, 2016 року випуску, окрім зазначеного у позовній заяві рухомого та нерухомого майна, також був придбаний у період шлюбу з відповідачем, тобто мав бути включений до обсягу спільно набутого майна подружжя, однак у позовній заяві ОСОБА_3 не вказала про наявність зазначеного автомобіля, його продаж, а також, чи були використані кошти від його реалізації у спільних інтересах сім`ї з підтвердженням цих обставин відповідними доказами.

Вказані факти безпосередньо впливають на всебічність та повноту дослідження судом всіх обставин справи, зокрема пов`язаних зі встановленням обсягу спільно набутого у період шлюбу майна, та, відповідно, визначення сум грошової компенсації кожному з подружжя від його продажу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При вирішенні спору щодо поділу майна подружжя у даній справі суд керується також загальними засадами цивільного законодавства, закріпленими ст.3 ЦК України, серед яких, зокрема, визнаються справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за 1/2 частку ринкової вартості транспортного засобу JEEPCOMPASS, 2017 року випуску, у розмірі 282 910,00 грн, задоволенню також не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст.141 ЦПК України та у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 5,12, 19, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя та поділ майна подружжя відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач:

ОСОБА_3 , місце знаходження: АДРЕСА_7 , код РНОКПП: НОМЕР_7 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_8

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ