Справа № 559/4348/25
Провадження № 2/559/1609/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2024 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №488051-КС-003 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 11000 грн. на умовах платності та зворотності. Видача кредиту здійснювалася шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , вказану при заповненні анкетних даних. Також, 09.12.2024 між ТзОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання кредиту. Внаслідок укладеної Додаткової угоди сума кредиту була збільшена на 9 000 грн., після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого кредиту склала 20 000 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 04.09.2025 заборгованість по кредитному договору становить 35 039,74 грн., що складається з наступного: 16 528,38 грн. - заборгованість за кредитом, 18 511,36 грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи наведене просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 039,74 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

14.07.2025 ухвалено розглядати справу з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві.

Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині тіла кредиту, а також просить розстрочити їй суму заборгованості на 10 місяців у зв`язку із складним фінансовим становищем.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 29.09.2024 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №488051-КС-003 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 11 000 грн., строком на 24 тижні, термін дії договору до 23.03.2025, на умовах сплати процентів за користування кредитом: стандартна процентна ставка 1,0% в день (фіксована ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту - 26 966,30 грн. (а.с.16-27).

Сторонами в п. 4.2.2 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів 9а.с.23 зворот).

Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.14-15).

З візуальної форми послідовності дій клієнта встановлено, що ОСОБА_1 29.09.2024 о 17:10 год. підписала одноразовим електронним ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, а о 17:11 год. цього ж дня підписала Договір (а.с.32).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» (а.с.35).

Також, 09.12.2024 між ТзОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору №488051-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», згідно якої сума кредиту була збільшена на 9 000 грн., після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого кредиту склала 18 630,20 грн. Строк кредиту був продовжений на 71 день , загальний строк користування кредитом складає 240 днів. За зміну умов договору позичальник зобов`язаний був сплатити комісію в розмірі 1800 грн. Сторонами в п. 8.2 Додаткової угоди також погоджено новий «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником коштів. Також у п. 8.2 Додаткової угоди сторони погодили, що строк дії договору до 26.05.2025 (а.с.29-31).

Відповідно до умов зазначеної угоди ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачці додатковий кредит в розмірі 9000 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» (а.с.36).

Належність банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 підтверджується інформацією , наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.65).

З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитною карткою та отримувала кредитні кошти (а.с.66-76).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 31.07.2025 у ОСОБА_1 наявна заборгованість за Договором №488051-КС-003 про надання кредиту від 29.09.2024, яка становить 40 751,74 грн., з яких 16 528,38 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 18 511,36 грн. - сума прострочених платежів по процентах та штраф - 5 712 грн. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №488051-КС-003 на суму 26 575,63 грн. Вказана сума відображена у розрахунку заборгованості (а.с.12).

IV. Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що доводи відповідача про його скрутний майновий стан, підтверджують надані нею фактичні дані.

Сукупність перелічених обставин, що мають істотне значення для вирішення заяви, суд визнає за винятковий випадок, такий, що дає можливість для розстрочки виконання рішення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1 Суд робить висновок, що 29.09.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. ОСОБА_1 , будучи вільною в укладенні договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Факт укладення кредитного договору та отримання грошових котів не заперечується і самою відповідачкою у наданій останньою письмовій заяві. ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.

5.2 Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки щодо нарахованих відсотків, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту та також укладеної між сторонами Додаткової угоди: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, у розрахунку відображено факт виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дати та суми платежу. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №488051-КС-003 про надання кредиту, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості, за відсутності альтернативного розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє.

5.3 Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 щодо розстрочки заборгованості, суд враховує скрутний майновий стан відповідачки, тому вирішив розстрочити виконання рішення, на 10 (десять) місяців. Такий строк розстрочення виконання рішення суду забезпечить баланс між захистом прав позивача та майновою відповідальністю відповідачки з врахуванням її життєвої ситуації.

5.4 Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі. 2422,40 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором про надання кредиту №488051-КС-003 від 29.09.2024 у розмірі 35 039 (тридцять п`ять тисяч тридцять дев`ять) гривень 74 копійки, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 16 528,38 грн. та сума прострочених платежів по процентах - 18 511,36 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту №488051-КС-003 від 29.09.2024 на десять місяців із щомісячною виплатою ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суми у розмірі 3 503 (три тисячі п`ятсот три) гривні 97 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411, м. Київ, 01133, , електронна адреса .

Представник позивача: адвокат Памірський Максим Анатолійович, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3

Суддя О.Ю. Жуковська