провадження № 2/389/874/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі : головуючого судді - Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтував тим, що 26.04.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №С13.203.76206 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору банк відкриває поточний рахунок у валюті гривня та надає можливість користуватися кредитними коштами в сумі 4100 гривень в межах кредитного ліміту, визначеного угодою, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані кошти у визначений строк та сплатити проценти за користування кредитом. Банк свої зобов`язання за договором виконав, однак позичальниця виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості у розмірі 12505,02 гривень. Надалі, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого останньому за оплату перейшло право грошової вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № С13.203.76206. Надалі, 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого останнє набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами, зокрема і до ОСОБА_1 за кредитним договором № С13.203.76206 в розмірі 12505,02 гривень, з яких 3722,98 гривень сума заборгованості за основним боргом, 8782,04 гривень сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості. Крім того, також просить стягнути на його користь інфляційні витрати в сумі 2361,12 гривень та три відсотки річних в сумі 811,97 гривень.

Відповідач надала відзив на позов, відповідно до якого заперечила проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. Вказала, що 17 жовтня на її адресу надійшов лист від ТОВ «Санфорд Капітал» про те, що в неї є заборгованість за договором про відкриття кредитної ліні за основним боргом 3722,98 гривень, за відсотками 8782,04 гривень. Також вимагали сплатити витрати на адвоката в розмірі 5200 гривень та судовий збір в розмірі 2422 гривень. Далі, 14 лютого 2024 року ПАТ «Ідея Банк» повідомив відповідача про борг та про те, що по програмі лояльності має змогу об`єднати два кредити та списати відсотки при умові сплати єдиним платежем боргу в розмірі 18846 гривень. Про те, що борг по договору про відкриття кредитної лінії був проданий, її гне повідомили, тому вважає вимоги позивача безпідставними та неправомірними. Надала договір поруки від 14.02.2024, заяву про закриття кредитного ліміту та квитанцію про сплату коштів у розмірі 18846 гривень.

Позивач надав відповідь на відзив, відповідно до якого вказав, що між відповідачем та Банком був укладений кредитний договір Р99.22601.005012407 від 12.03.2019 року, заборгованість за яким в сумі 18 846,00 була сплачена 14.02.2025 року поручителем відповідача - фізичною особою ОСОБА_2 . Поручитель відповідача ОСОБА_2 звертався 14.02.2024 року на ім`я АТ «ІДЕЯ БАНК» із заявою, в якій просив закрити кредитний ліміт, відкритий за договором №С-001-0. При цьому із вказаної заяви не вбачається, що заявник дії не у власних інтересах, а в інтересах будь-яких інших осіб. Отже немає підстав стверджувати, що вказаний договір має відношення до відповідача. З вище викладеного слідує, що ні один із вказаних кредитних договорів, не стосується предмету спору у справі №389/3695/24, оскільки позивач набув право вимоги і звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості за угодою С13.203.76206 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 26.04.2017 року, що була укладена між відповідачем та АТ «ІДЕЯ БАНК». Таким чином, погашення заборгованості або інші юридичні події у відношення вказаних кредитних договорів не впливають на предмет спору у даній справі та дійсність вимог позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомила. Раніше надавала пояснення по справі, відповідно до яких заперечила проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін

Суд, оголосивши заяви сторін дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 26.04.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитна угода С13.203.76206 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, який підписаний ОСОБА_1 власноруч.

Відповідно до пункту 2 угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, відповідно до пункту 3 банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку, ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 4100 гривень, максимальний ліміт кредитної ліній встновлюється у розмірі 20000 гривень, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 24,00% річних.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, наданої АТ «Ідея Банк», загальна заборгованість ОСОБА_1 за угодою С13.203.76206 про відкриття кредитної лінії станом на 16.11.2023 складає 12505 гривень 02 коп., з яких: 3722 гривень 98 коп. заборгованість за основним боргом, 8782 гривень 02 коп. заборгованість за відсотками.

Надалі, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло право вимоги за договорами в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників.

Згідно з реєстром боржників №1 від 16.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 12505 гривень 02 коп., з яких: 3722 гривень 98 коп. заборгованість за основним боргом, 8782 гривень 02 коп. заборгованість за відсотками.

Надалі, між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» 29.12.2023 укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого ТОВ «Санфорд Капітал» отримало права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та визначені в Реєстрі боржників та набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, разом з правом вимоги до ТОВ «Санфорд Капітал» переходять всі інші права клієнта за первинним договором

Відповдно до витягу з реєстру боржників №1 від 29.12.2023 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 12505 гривень 02 коп., з яких: 3722 гривень 98 коп. заборгованість за основним боргом, 8782 гривень 02 коп. заборгованість за відсотками.

Таким чином, 29.12.2023 відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №С3.203.76206 від 26.04.2017від ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» до ТОВ «Санфорд Капітал», яке набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за цим кредитним договором складає 12505 гривень 02 коп., з яких: 3722 гривень 98 коп. заборгованість за основним боргом, 8782 гривень 02 коп. заборгованість за відсотками.

Крім того, судом встановлено, що між відповідачем та АТ «Ідея Банк» укладений кредитний договір Р99.22601.005012407 від 12.03.2019 року, заборгованість за яким в сумі 18 846,00 була сплачена 14.02.2025 року поручителем відповідача - фізичною особою ОСОБА_2 . Об`єднання кредитів Р99.22601.005012407 від 12.03.2019 та С13.203.76206 від 26.04.2017 по програмі лояльності не було. Кредит Р99.22601.005012407 від 12.03.2019 закритий згідно лояльної пропозиції у лютому 2024 року. Кредит С13.203.76206 від 26.04.2017 був відступлений (проданий) 16.11.2023 на зовнішню компанію.

Таким чином, доводи відповідача про погашення договору С13.203.76206 від 26.04.2017 не приймаються судом до уваги.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги).

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення суми боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення на його користь інфляційні витрати в сумі 2361,12 гривень та три відсотки річних в сумі 811,97 гривень.

Так, відповідно до наданого розрахунку інфляційні витрати та три відсотки річних розраховані за період з 27.12.2019 по 23.02.2022, а право вимоги за угодою перейшло до позивача 29.12.2023, що виключає його право на нарахування та отримання інфляційних витрат та трьох відсотків річних за вказаний період.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просив стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5200 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до матеріалів справи додані належні докази.

Відповідачкою клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалося.

Згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши подані позивачем докази та матеріали справи, враховуючи, що відповідачкою не подано суду клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката, понесених позивачем, є документально підтвердженим, вони співмірні з наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки витрат за надання правової допомоги відповідно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, на користь позивача із відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову до суду відповідно до розміру задоволених вимог.

Водночас, вимога позивача про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не є судовими витратами в розумінні ч.3 ст.133 ЦПК України, а поштове відправлення примірника позовної заяви відповідачці передує відкриттю провадження у справі та є процесуальним обов`язком позивача у разі подання позову через систему «Електронний суд».

На підставі викладеного та керуючись ст. 223, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором №С.13.203.76206 від 26.04.2017 в розмірі 15678 гривень 11 копійок, з яких:3722,98 грн 98 коп. заборгованість за основним боргом, 8782 грн 04 коп. заборгованість за відсотками.

Відмовити позивачу в задоволенні вимоги про стягнення інфляційних витрат у сумі 2361,12 гривень та трьох відсотків річних в сумі 811,97 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судовий збір в сумі 2014 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрати на правову допомогу в сумі 4323 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», місце знаходження: вул.Сімферопольська,21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, м.Дніпро, 49005, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач ОСОБА_1 останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Український В.В.