ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5131/25 Справа № 211/3725/23 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 211/3725/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С. В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 05 березня 2025 року,

УСТАНОВИВ:

В червні 2023 року Товариств з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 02 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 3270277, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача.

ТОВ «Мілоан» на виконання кредитного договору надало відповідачу кредит шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок платіжної картки відповідача, однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, не повертав кошти згідно з графіком погашення кредиту, внаслідок чого має заборгованість.

14 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 68-МЛ, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги у правовідносинах, які виникли на підставі кредитного договору, набуло право вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 3270277 від 02 лютого 2021 року.

Станом на 28 травня 2021 року сума заборгованості за кредитним договором становить 31 356,38 грн, з яких 7 250 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 24 106,38 грн - прострочена заборгованість за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати у справі.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3270277 від 02 лютого 2021 у сумі 12 875 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту у сумі 7 250 грн, прострочена заборгованість за відсотками у сумі 5 625 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 102 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал»» звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал»» задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що відповідачу було надано кредит в сумі 15 000 грн, строком на 30 днів з 02 лютого 2021 року. Нарахування процентів за кредитним договором № 3270277 від 02 лютого 2021 року здійснювалось відповідно до п. 1.5.2, 1.6, згідно яких проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Посилається на те, що відповідно до п. 2.3.1.1. Кредитного договору № 3270277 від 02 лютого 2021 року передбачено пролонгацію на пільгових умовах, та відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Пунктом 2.3.1.2. Кредитного договору передбачена пролонгація на стандартних (базових) умовах та передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Скаржник зазначає, що у період з 02 лютого 2021 року по 04 березня 2021 року проценти нараховувались за процентною ставкою у розмірі 1,25 відсотків відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору, а з 05 березня 2021 року відбулася пролонгація кредитного договору у відповідності до п. 2.3.1.2. відсотки нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 5,00 відсотків.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Із змісту апеляційної скарги позивача вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем в частині відмови у стягненні процентів в розмірі 18 481,38 грн, а тому апеляційний суд, відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме в частині відмови у стягненні процентів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення процентів у розмірі 5 625 грн, суд першої інстанції виходив з того, що 02 лютого 2021 року року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3270277, в електронній формі, за яким останній отримав кредит у сумі 15 000 грн строком на 30 днів з 02 лютого 2021 року. Відповідно до пункту 1.3. договору про споживчий кредит № 3270277 від 02 лютого 2021 кредит надавався на 30 днів.

Проценти за користування кредитом: складають 5 625 грн, які нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору), що також зазначено у додатку №1 до договору про споживчий кредит № 3270277 від 02 лютого 2021 рок Графік платежів за договором про споживчий кредит № 3270277 від 02 лютого 2021 року.

Суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню проценти в межах строку кредитування за 30 днів у розмірі 5 625 грн. Позивачем не надано доказів пролонгації кредитного договору, тому дійшов висновку, що заявлена сума процентів після строку кредитування не підлягає стягненню.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги пропорційно задоволеній частині вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом установлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі анкети-заяви на кредит та згідно умов кредитного договору № 3270277, укладеного 02 лютого 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , ТОВ «Мілоан» зобов`язувалося надати відповідачу на картковий рахунок кредит в сумі 15 000 грн строком на 30 днів, а позичальник зобов`язався до 04 березня 2021 року повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом й виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені в договорі: комісія за надання кредиту складає 1 500 грн, нараховується одноразово за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 5 625 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,60 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом згідно п. 1,6 та 2.2.3 договору.

Відповідно до платіжного доручення № 38813416 від 02 лютого 2021 року відповідачу було перераховано 15 000 грн з поміткою призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору № 3270277.

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є набувачем права вимоги заборгованості до відповідача ОСОБА_1 за цим кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимог № 68-МЛ від 14 травня 2021 року.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За умовами п. 1.3., 1.4 кредитного договору № 3270277 від 02 лютого 2021 року сторони погодили строк кредитування 30 днів з 02 лютого 2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04 березня 2021 року.

Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 5 625 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просило стягнути нараховані проценти за період з 02 лютого 2021 року по 28 травня 2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) викладено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Пунктом 2.3.1.1. кредитного договору № 3270277 від 02 лютого 2021 року передбачено пролонгацію на пільгових умовах, та відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Розділом 6 Правил надання фінансових кредитів передбачено умови пролонгації кредитного договору, а саме за кредитами PDL позичальник має право продовжити строк кредитування, далі пролонгація, на стандартних (базових) або пільгових умовах. 6.10.1.

Пролонгація на пільгових умовах. 6.10.1.1. Пролонгація на пільгових умовах на певну кількість днів можлива, якщо інформація про можливість та умови пролонгації доступна позичальнику на сайті Товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем чи інших осіб з якими Товариство уклало відповідні угоди. Товариство розміщує інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах виходячи з положень внутрішніх документів та клієнтської історії позичальника в Товаристві. Відсутність розміщеної Товариством інформації про можливість пролонгації означає неможливість для позичальника продовжити строк кредитування на пільгових умовах. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за відсотковою ставкою визначеною п.1.5.2 індивідуальної частини Договору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору про споживчий кредит та розділ 6 Правил наданняфінансових кредитів,колегія суддівпогоджується звисновком судупершої інстанції,що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що первісним кредитором було розміщено на сайті Товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах або про пролонгацію кредитного договору на стандартних умовах.

Отже, суд першої інстанції встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору № 3270277 від 02 лютого 2021 року відповідно до умов кредитного договору, дійшов вірного висновку про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами лише в межах строку кредитування.

Стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку кредитування до дня закінчення строку користування кредитними коштами не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц(провадження14-360цс19).

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, вірно застосував норми матеріального права та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав стягнення відсотків за користування кредиту поза межами строку кредитування.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то суд не здійснює перерозподіл витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: