Справа № 569/6976/25
Провадження № 2/727/1752/25
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

04 грудня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.,

представника відповідачки адвоката Перунова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівців цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Олинець Володимир Петрович, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Людмила Олександрівна, про визнання недійсними договорів позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляла адвокатка Лазарчук Г.В., звернулася до суду з вказаним позовом до Рівненського міського суду Рівненської області. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2025 року позовна заява передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівців.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Суд вирішив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 02 липня 2025 року, яке було відкладено на 16 липня 2025 року.

Ухвалою від 16 липня 2025 року судом було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду в судовому засіданні на 06 серпня 2025 року.

06 серпня 2025 року від представника позивачки адвокатки Лазарчук Г.В. надійшло клопотання в якому адвокатка зазначила, що між нею та позивачкою ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості щодо представництва адвокаткою інтересів позивачки в Шевченківському районному суді м. Чернівців. У зв`язку із зазначеним просила вважати її відсутність у судовому засіданні поважною та відкласти судове засідання, призначене на 06 серпня 2025 року, з метою надання можливості позивачці ОСОБА_1 скористатися своїм законним право на представництво та надання правничої допомоги.

У зв`язку із наведеним судом було відкладено розгляд справи в судовому засіданні на інший день.

В судове засідання, призначене на 02 вересня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явилась, клопотань та заяв від неї надійшло.

Ухвалою від 02 вересня 2025 року суд, у зв`язку із неявкою позивачки в судове засідання, відклав розгляд справи на 24 вересня 2025 року та визнав обов`язковою явку позивачки або її представника у судове засідання.

В судове засідання, призначене на 24 вересня 2025 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, заяв та клопотань суду не надала.

У зв`язку із неявкою в судове засідання позивачки суд ухвалою від 24 вересня 20125 року відклав розгляд справи на 22 жовтня 2025 року та визнав обов`язковою явку позивачки або її представника у судове засідання.

У зв`язку із неявкою в судове засідання 22 жовтня 2025 року учасників справи, суд відклав розгляд справи на 12 листопада 2025 року.

В судове засідання, призначене на 12 листопада 2025 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, заяв та клопотань суду не надала.

Ухвалою від 12 листопада 2025 року суд відклав розгляд справи на 04 грудня 2025 року та визнав явку позивачки або її представника у судове засідання обов`язковою.

В судове засідання 04 грудня 2025 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, заяви та клопотань не подала про причини неявки не повідомила.

Представник відповідачки адвокат Перунов В.В. в судове засідання з`явився та просив суд залишити даний позов без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивачки в судове засідання, яка належним чином була повідомлена про розгляд справи.

Розглянувши клопотання представника відповідачки адвоката Перунова В.В. суд дійшов таких висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України»).

Згідно із частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно з приписами статті 58, частин 3, 5 статті 223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справи й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивачане перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З системного аналізу зазначених норм, а саме: частини 5 статті 223, пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті суд вважає, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача є його конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що ухвала суду від 16 липня 2025 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду вважається належно врученою позивачці 18 липня 2025 року за адресою її місця проживання, яка вказана в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду від 02 вересня 2025 року про відкладення розгляду справи та визнання обов`язковою явки позивачки або її представника в судове засідання вважається належно врученою позивачці 11 вересня 2025 року за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_2 , та 25 вересня 2025 року за адресою її місця проживання, яка вказана в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду від 24 вересня 2025 року про відкладення розгляду справи та визнання обов`язковою явки позивачки або її представника в судове засідання вважається належно врученою позивачці 29 вересня 2025 року за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повістка про виклик до суду від 22 жовтня 2025 року вважається належно врученою позивачці 07 листопада 2025 року за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_2 та 21 листопада 2025 року за адресою її місця проживання, яка вказана в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи убачається, що позивачка або її представник не з`явилися до суду два судових засідання поспіль, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/21179/21, у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Обізнаність позивачки про дати, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи. Таким чином, стороні позивача було відомо про два останні судові засідання, однак до суду позивачка або її представник не з`явилися, заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Отже, суд встановивши, що позивачка була повідомлені належним чином про судові засідання, двічі у судові засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавли та, визнавши відсутність поважних обставин для відкладення розгляду справи, доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Керуючись статтями 257, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Олинець Володимир Петрович, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Людмила Олександрівна, про визнання недійсними договорів позики - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання хвали суду 05 грудня 2025 року

Суддя Дубець О.С.