УХВАЛА

05 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 127/1599/25

провадження № 61-12850ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

встановив:

14 жовтня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Покоєвич А. О. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 17 листопада 2025 року. Заявнику необхідно було надати суду нову редакцію касаційної скарги із уточненням підстав касаційного оскарження та зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, з обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї (цих) підстави (підстав).

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Покоєвич А. О. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції.

Нова редакція касаційної скарги містить вказівку на те, що підставами касаційного оскарження судового рішення є пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Представник заявника, зокрема, зазначає постанови Верховного Суду, в яких викладені висновки про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не були враховані в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім того, вказує, що на сьогодні відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм матеріального та процесуального права у ситуаціях, коли в мотивувальній частині судового рішення судом встановлено обставини, які не відповідають дійсним фактам справи, і такі висновки можуть призвести до дискредитації сторони та порушення її особистих немайнових прав, зокрема, права на повагу до честі, гідності, ділової репутації та прав як матері дитини.

Верховний Суд в ухвалі про продовження строку на усунення недоліків від 17 листопада 2025 року зауважував, що у випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми права для правильного вирішення справи.

Проте представник заявника у новій редакції касаційної скарги так і не наводить конкретну (конкретні) норму (норми) права, щодо застосування якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду (в цій частині скарга є тотожною первісній редакції касаційної скарги).

Наведене свідчить про недотримання приписів пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Таким чином, недоліки касаційної скарги були лише частково усунуті представником заявника.

Згідно з положеннями частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням наведеного, оскільки недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2025 року, в повному обсязі усунуті не були, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов