Номер провадження 4-с/754/77/25
Справа № 754/2462/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Денисової К.А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст скарги

06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Тарасенко Ольгу Василівну, звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни, в якій просить суд:

- визнати поважними причини пропуску строку подання даної скарги та поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 та постанови про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 у розмірі 6700,67 грн та постанову про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2 у розмірі 13 401,29 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати.

Вимоги скарги мотивовані тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.05.2024 у справі № 754/2462/24, яке набрало законної сили 07.06.2024, було, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

04.07.2024 на виконання даного рішення Деснянським районний судом м. Києва видано виконавчий лист.

Дитина, ОСОБА_3 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим обов`язок зі сплати періодичних аліментних платежів припинився.

Період стягнення аліментів, встановлений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.05.2024 у справі № 754/2462/24, почався з 11.02.2024 і закінчився в день повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, максимальний період, протягом якого могла виникнути заборгованість за періодичними платежами за цим виконавчим документом, становить 11 місяців та 22 дні (з 11.02.2024 по 02.02.2025), що є меншим за один рік.

Таким чином, представниця скаржника стверджує, що застосування штрафу до боржника є незаконним, оскільки період стягнення аліментів є меншим за один рік.

Окрім того, з огляду на відсутність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищив би суму відповідних платежів за дванадцять місяців, у виконавця були відсутні підстави виносити постанову про стягнення виконавчого збору. Також винесення цієї постанови є передчасним, оскільки не настали передбачені абз. 2 ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» обставини: заборгованість не погашена повністю, виконавчий документи не повернутий стягувачу, провадження не закінчене.

Повідомлення учасників

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою на дії приватного виконавця. Прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни, стягувач ОСОБА_2 . Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 листопада 2025 року.

Учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Зокрема, скаржник повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвали та судової повістки до електронного кабінету його представника, що підтверджується відповідною довідкою. Окрім того, скаржнику було надіслано ухвалу та судову повістку на повідомлену адресу у скарзі, однак проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи.

Стягувач повідомлялася шляхом надсилання ухвали та судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ВДВС повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвали та судової повістки до його електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За приписами ч. 4, 5, 6 ст. 259 ЦПК України для постановлення ухвал, що оформлюються окремим документом, суд оголошує перерву. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання. У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повної ухвали залежно від складності справи може бути відкладено на строк не більш як на п`ять днів з дня проголошення скороченої (вступної та резолютивної частин) ухвали. Скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи.

Відповідно до положень ч. 4, 5, 9 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02.05.2024 у справі № 754/2462/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти за минулий час, а саме: за 2022 рік - 22700,00 грн; за 2023 рік - 10500,00 грн; за січень 2024 року - 3000,00 грн, що разом складає - 41800,00 грн.

04.07.2024 на виконання рішення Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

20.08.2024 ОСОБА_2 звернулася до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення та пред`явила до виконання вказаний виконавчий лист, дана обставина підтверджується матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_2, що наявні в АСВП, ідентифікатор доступу до матеріалів ВП: НОМЕР_3.

29.08.2024 постановою державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Железняк Євгенією Олексіївною відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 02.02.2025, тобто на дату повноліття, заборгованість за аліментами на 30 число поточного місяця становить:

лютий 2024 року - 2550,82 грн, сукупний розмір - 2550,82 грн;

березень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 6518,82 грн;

квітень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 10486,82 грн;

травень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 14454,82 грн;

червень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 18422,82 грн;

липень 2024 року - 2374,29 грн, сукупний розмір - 20797,11 грн;

серпень 2024 року - 2374,29 грн, сукупний розмір - 23171,40 грн;

вересень 2024 року - 2374,29 грн, сукупний розмір - 25545,69 грн;

жовтень 2024 року - 9618,59 грн, сукупний розмір - 35164,28 грн;

листопад 2024 року - 9618,59 грн, сукупний розмір - 44782,87 грн;

грудень 2024 року - 9618,59 грн, сукупний розмір - 54401,46 грн;

січень 2025 року - 12170,36 грн, сукупний розмір - 66571,82 грн;

лютий 2025 року - 434,65 грн, сукупний розмір - 67006,47 грн.

Таким чином у розрахунку встановлено, що станом на 02.02.2025 заборгованість за аліментами складає 67006,47 грн; штраф за не сплату аліментів на користь стягувача в розмірі 20 % складає 13401,29 грн; виконавчий збір 10 % від розміру заборгованості складає 6700,67 грн.

15.09.2025 старшим державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольгою Володимирівною винесено постанову у ВП № НОМЕР_2, згідно з якою у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, накладено на боржника: ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 20 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 13401,29 гривень. Стягувачем є: ОСОБА_2 .

15.09.2025 старшим державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольгою Володимирівною винесено постанову у ВП № НОМЕР_2, згідно з якою стягнуто з боржника: ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 6700,67 грн.

Норми права та мотиви суду

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо юрисдикції

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 № 2610/27695/2012 (14-37цс21) вказано, що оскільки предметом регулювання за указаними нормами є як визначення розміру заборгованості за аліментами, так і накладення штрафів за наявності заборгованості, порядок вирішення спору як щодо розміру заборгованості, так і про накладення штрафу з огляду на наявність заборгованості має відбуватися у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що буде відповідати принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі також - Закон № 1404-VIII), яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:

- визнати протиправними дії Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 та постанови про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2

- скасувати постанову Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 у розмірі 6700,67 грн та постанову про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2 у розмірі 13401,29 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 320/47832/25 відмовлено у відкритті провадження; роз`яснено, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку встановленого Розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Щодо штрафу

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини першої статті 18 Конвенції Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

28 серпня 2018 року набрав чинності Закон України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (далі також - Закон № 2475-VIII), яким статтю 71 Закону № 1404-VIII було доповнено частиною чотирнадцятою.

Так, відповідно до положень абзацу першого частини чотирнадцятої статті 71 Закон № 1404-VIII за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 № 2610/27695/2012 (14-37цс21) вказано, що «дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови … про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу».

Законом № 2475-VIII частину четверту статті 11 Закону № 1404-VIII викладено в такій редакції: «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Відповідно до п. 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за № 1302/29432, виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7, 9 статті 39 Закону, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

У постанові від 30 липня 2025 року у справі № 643/205/17 (провадження № 61-5008св25) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що перебіг строку розпочинається саме з моменту пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У цій справі судом встановлено, що 20.08.2024 ОСОБА_2 пред`явила до виконання виконавчий лист від 04.07.2024. Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 і стягнення аліментів припинилося.

Отже, перебіг строку обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування штрафу розпочався 20.08.2024 та закінчився 02.02.2025, що становить менше року.

Тому, державним виконавцем безпідставно винесено постанову від 15.09.2025 про накладення штрафу на боржника.

З огляду на зазначене, скарга в частині вимог про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни щодо винесення постанови про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2 та скасування постанови старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2 у розмірі 13 401,29 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо виконавчого збору

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування. Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині другій статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».

Тобто, редакція частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, діяла до 28 серпня 2018 року.

Поряд з цим, після 28 серпня 2018 розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми, яка підлягає стягненню (постанова Верховного Суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 520/17933/2020.

Відповідно до ч. 13 статті 71 Закону №1404-VIII довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

звіту про здійснені відрахування та виплати;

квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

заяв та (або) розписок стягувача;

інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Якщо за виконавчим документом, пред`явленим до виконання, утримання аліментів не проводилося у зв`язку з розшуком боржника, стягнення аліментів має здійснюватись за весь період незалежно від установленого десятирічного строку та досягнення повноліття особою, на утримання якої присуджені аліменти.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 337/3135/17).

Як встановлено вище, згідно з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_1 за аліментами на 30 число поточного місяця становить:

лютий 2024 року - 2550,82 грн, сукупний розмір - 2550,82 грн;

березень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 6518,82 грн;

квітень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 10486,82 грн;

травень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 14454,82 грн;

червень 2024 року - 3968 грн, сукупний розмір - 18422,82 грн;

липень 2024 року - 2374,29 грн, сукупний розмір - 20797,11 грн;

серпень 2024 року - 2374,29 грн, сукупний розмір - 23171,40 грн;

вересень 2024 року - 2374,29 грн, сукупний розмір - 25545,69 грн;

жовтень 2024 року - 9618,59 грн, сукупний розмір - 35164,28 грн;

листопад 2024 року - 9618,59 грн, сукупний розмір - 44782,87 грн;

грудень 2024 року - 9618,59 грн, сукупний розмір - 54401,46 грн;

січень 2025 року - 12170,36 грн, сукупний розмір - 66571,82 грн;

лютий 2025 року - 434,65 грн, сукупний розмір - 67006,47 грн.

Таким чином у розрахунку встановлено, що станом на 02.02.2025 заборгованість за аліментами складає 67006,47 грн.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 сплатив 3679,22 грн, у зв`язку з чим заборгованість була зменшена до 63327,25 грн.

Із сплаченої суми 3679,22 грн була повністю погашена заборгованість за лютий 2024 року в сумі 2550,82 грн та частково за березень 2024 у сумі 1128,40 грн з необхідних 3968,00 грн.

Оскільки сукупний розмір заборгованість зі сплати аліментів не перевищив суму відповідних платежів за дванадцять місяців, тому підстав для стягнення виконавчого збору у розмірі 6700,00 грн на підставі речення другого частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця не було.

З огляду на зазначене, вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 та скасування постанови старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 у розмірі 6700,67 грн також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 261, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни, стягувач ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни щодо винесення постанови про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2 та постанови про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мурашко Ольги Володимирівни про накладення штрафу від 15.09.2025 у № ВП НОМЕР_2 у розмірі 13 401,29 грн та про стягнення виконавчого збору від 15.09.2025 у ВП № НОМЕР_2 у розмірі 6700,67 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК