Дата документу 27.11.2025Справа № 554/2378/23
Провадження № 2/554/2623/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби В.А.,

представника позивача - адвоката Хворост Д.М.

представника відповідача - Ткаченко А.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Полтаві заяву по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ) до держави України в особі Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ( м.Київ, вул.Бастіонна,6), держави України в особі Дніпропетровської обласної прокуратури ( м. Дніпро проспект Дмитра Яворницького,38 ), Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ( м. Дніпро вул. Троїцька,20-а ) про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Полтави перебуває вказана цивільна справа.

Позивач подав до суду заяву про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви вказав, що Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року у справі № 554/2378/23 позовні вимоги Позивача задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, у розмірі, еквівалентному 21 500 доларів США, що підлягає сплаті у національній валюті України гривні за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення судового рішення у сумі 885 716,15 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, у розмірі 3 270 000 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 40 000 гривень на відшкодування судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково.

Резолютивну частину рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду змінено та викладено її наступній редакції.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду в розмірі еквівалентному 21500 доларів США, що підлягає сплаті у національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення - в сумі 885716,15 ( вісімсот вісімдесят п`ять тисячг сімсот шістнадцять) гривень 15 коп.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 3270000 (три мільйони двісті сімдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 40000 (сорок тисяч) гривень на відшкодування судових витрат.

За наслідками розгляду апеляційних скарг Позивачем було отримано 3 виконавчі листи, які звернуті до виконання шляхом направлення їх до Державної казначейської служби України.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2025 року було зупинено виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Постановою КЦС ВС від 09 липня 2025 року у вказаній справі касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, в його зміненій частині, та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, в його зміненій частині, та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в межах кримінального провадження залишено без змін.

Поновлено виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, в його зміненій частині, та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року.

Відповідно до п.п. 1 п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011 (далі Порядок), казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Відповідно до п. 37 Порядку, орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).

Відповідно до п. 38 Порядку, Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 5 ст. 453-1 ЦПК України, суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Якщо відповідачем є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд під час ухвалення рішення суду за письмовою заявою позивача може зобов`язати такого відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення незалежно від характеру спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 453-2 ЦПК України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, є всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами частин четвертої та сьомої статті 13 Закону № 1402-VIII невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Враховуючи те, що Державна казначейська служба України, яка є суб`єктом виконання вищевказаного судового рішення обізнана про наявність постанови КЦС ВС від 09 липня 2025 року, оскільки є стороною по справі та отримувала її копію не вживає передбачених законом заходів для належного виконання рішення суду, не інформує стягувача про хід виконання судового рішення, виникла необхідність у зверненні до суду з цією заявою.

Адвокат Хворост Д.М. у судовому підтримала вказану заяву та просила суд її задовольнити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України надала пояснення по суті заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін у справі та їх представників приходить до наступного.

Статтею 129-1 Конституції Українивстановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року у справі № 554/2378/23 позовні вимоги Позивача задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, у розмірі, еквівалентному 21 500 доларів США, що підлягає сплаті у національній валюті України гривні за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення судового рішення у сумі 885 716,15 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, у розмірі 3 270 000 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 40 000 гривень на відшкодування судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково.

Резолютивну частину рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду змінено та викладено її наступній редакції.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду в розмірі еквівалентному 21500 доларів США, що підлягає сплаті у національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення - в сумі 885716,15 ( вісімсот вісімдесят п`ять тисячг сімсот шістнадцять) гривень 15 коп.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 3270000 (три мільйони двісті сімдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 40000 (сорок тисяч) гривень на відшкодування судових витрат.

За наслідками розгляду апеляційних скарг Позивачем було отримано 3 виконавчі листи, які звернуті до виконання шляхом направлення їх до Державної казначейської служби України.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2025 року було зупинено виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Постановою КЦС ВС від 09 липня 2025 року касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, в його зміненій частині, та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, в його зміненій частині, та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в межах кримінального провадження залишено без змін.

Поновлено виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року, в його зміненій частині, та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року

Отже, рішення суду у вказаній справі набрало законної сили 18 лютого 2025 року.

Судом касаційної інстанції від 09 липня 2025 року змінено в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн

Станом на час розгляду судом заяви позивача прозобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, рішення суду у вказаній справі яке набрало законної сили не виконано боржником, а саме Державною казначейською службою України.

Вказана фактична обставина сторонами не заперечується отже визнається судом доведеною .

Таким чином, на даний час рішення суду залишається невиконаним.

Статтею 453-1 ЦПК України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: що виникають із трудових правовідносин; що виникають із сімейних правовідносин; щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; щодо відшкодування моральної шкоди; щодо захисту прав споживачів; щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; в інших спорах немайнового характеру.

Якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

Відповідно дост.453-2 ЦПК України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятоюстатті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правиламистатті 450 цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівникаборжника,якщо боржникє юридичноюособою. Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першоюстатті 453-4 цього Кодексу.

Відповідно дост. 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно до положеньст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а судовий захист неможливо повноцінно здійснити без обов`язковості виконання судових рішень.

Стаття 9 Конституції Українивизначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбаченест. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих назабезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IVвизначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року). Невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі" зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Приймаючи рішення, суд керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Також суд вважає за доцільне зазначити таке:

Доводи боржника, Державної казначейської служби України в частині того, що стягувач може звернутися із заявою для встановлення судового контролю, за наявності підстав і виконання умов, наведених нижче: - в разі невиконання боржником судового рішення; - за умови відкриття виконавчого провадження; - за умови зазначення у заяві ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження суд вважає хибними, та відхиляє їх з огляду на настпне.

Згідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення врегульований постановою КМ України від 3 серпня 2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Згідно до п. 6 постанови КМ України від 3 серпня 2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

Вказані вимоги Закону стягувачем у справі виконано у повному обсязі шляхом звернення рішення суду до виконання у визначений Законом спосіб.

Системний аналіз вказаних норм права, дає підстави для висновку, що у вказаній категорії справ виконавче провадження згідно до вимог ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», як стадія виконання судового рішення не здійснюється.

Суб`єктом виконання рішення суду у вказаній категорії справ є сам боржник у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», тобто держава Україна в особі Державної казначейської служби України.

Відсутність факту відкриття виконавчого провадження та відповідно зазначення у заяві ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у вказаній справі, для виконання якого Законом передбачений спеціальний порядок, який не передбачає відкриття виконавчого провадження як такого, за вказаних умов не є перешкодою для розгляду судом заяви стягувача про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

Доводи боржника Державної казначейської служби України в частині того, що Державна казначейська служба України, як юридична особа не є боржником у справі № 554/2378/23, яким є Держава, суд зазначає наступне.

Вказані доводи Державної казначейської служби України були предметом апеляційного та касаційного перегляду рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2024 року у справі № 554/2378/23.

Доводам Державної казначейської служби України у цій частині була надана правова оцінка та судами апеляційної та касаційної інстанції і вони біли відхилені як безпідставні.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи, викладені у поясненнях Державної казначейської служби України не впливають на висновки суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що є підстави постановити ухвалу про зобов`язання Державної казначейської служби України подати звіт про виконання рішення суду після постановлення рішення у справі, а тому заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 453-1 453-3 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6 ) подати до Шевченківського районного суду міста Полтави звіт про виконання судових рішень у справі №554/2378/23 протягом 30 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошенняі оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 02 грудня 2025 року.

Суддя М.О.Материнко