Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3071/25 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 55 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Павицької Т.М.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/3071/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»

на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М.

встановив:

У червні 2025 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за № 9589 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 22 208,66 грн., а також просила стягнути судові витрати з відповідача.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 була подана заява про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року позов задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за №9589 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 22 208,66 грн. Також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 1 211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджаючись з вказаним рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, на неповне з`ясування обставин у справі, просить скасувати рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове про відмову у стягненні вказаних судових витрат. В обґрунтування скарги зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки позивач під час розгляду справив порушення вимог ч.3 ст. 137 ЦПК України не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначає, що як доказ понесення витрат на правничу допомогу позивач до позовної заяви додав лише платіжну інструкцію на суму 10000,00 грн., перерахованих на рахунок адвоката Березенської Ю.О., де в призначенні платежу зазначено: «сплата за Договір № 20 від 23.05.2025», однак сам договір не було надано. Таким чином вважає, що відсутність документально підтвердження надання правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові у справі 904/8308/17.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу сторона позивача не скористалась.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, посилаючись на положення статті 137, 141 ЦПК України, з урахуванням принципу співмірності, складності справи та виконаних адвокатом робіт, значенням справи для сторони, виходячи із доведеності понесених позивачем судових витрат та критерію розумності їхнього розміру, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення цих витрат в розмірі 8 000,00 грн.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 надавалася правнича допомога адвокатом Березенською Ю.О., яка здійснювала представництво інтересів позивача на підставі ордера серії АМ №1131598 від 30.05.2025 року, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги №20 від 23 травня 2025 року, яка здійснює свою діяльність згідно зі свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №000874 від 30 серпня 2017 року, виданого радою адвокатів Житомирської області.

Разом з позовною заявою представник позивача подала заяву про розподіл судових витрат, в якій зазначив, що для захисту прав, свобод та законних інтересів позивача ОСОБА_1 отримує кваліфіковану правничу допомогу, яку надає адвокат Березенська Ю.О. на підставі укладеного з клієнтом договору про надання правничої допомоги №20 від 23.05.2025.

До даної заяви представником позивача був доданий договір про надання правничі допомоги від 23 травня 2025 року, ордер про надання правничої допомоги серії АМ №1131598 від 30.05.2025 року, платіжна інструкція № IBAN-0D72D про перерахування позивачем на рахунок адвоката 10 000,00 грн. за надання правничої допомоги.

У відповідності до розділу 3 Договору, за правничу допомогу, передбачену у п.1.1 Договору клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 10 000,00 грн. Правнича допомога у справі включає: - вивчення матеріалів виконавчого провадження; - підготовка позовної заяви, формування додатків до позову, подання до суду позову, заяв та клопотань; підготовка заяви про забезпечення позову, її формування та подання до суду; отримання рішення суду, виконавчих листів та звернення їх до примусового виконання.

Представник відповідача здійснював представництво інтересів своєї довірительки у цій цивільній справі.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги частина третя статті 137 ЦПК України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, збирання доказів, з урахуванням тривалості розгляду справи, враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт та часом витраченим на їх виконання, є підставою для часткового задоволення вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги представника позивача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення врахував заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування.

При цьому колегія суддів вважає безпідставним посилання представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу через ненадання представником позивача договору на надання правничої допомоги від 23.05.2025 року, оскільки примірник вказаного договору був долучений адвокатом Берзенською Ю.О. в суді першої інстанції до заяви про розподіл судових витрат.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Головуючий Судді