РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Балацької О.Р.,

з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий зміст позицій сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 620673364 від 15 грудня 2023 року у розмірі 53 536 грн. 68 коп.

15.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 620673364 про надання грошових коштів у позику у формі електронного документа з використанням електронного підпису створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. За цим Договором позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у розмірі 11 400 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 . У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 04.07.2025 р. становить 53 536 грн. 68 коп., який складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 грн. 00 коп., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 42 136 грн. 68 коп. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також витрати пов`язані з розглядом справи.

Представник відповідача адвокат Шелудько О.О. подала відзив, у якому заперечила проти позову ТОВ «Юніт Капітал», вважаючи позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Також, просить суд поновити строк на подання відзиву через технічні збої системи «Електронний суд». У відзиві вказує на відсутність належних та допустимих доказів укладення кредитного договору, недоведеність достовірності наданих позивачем документів у форматі pdf, відсутність підтвердження ознайомлення з правилами кредитування та паспорта споживчого кредиту, а також на неналежність доказів, що підтверджують відступлення права вимоги між попередніми кредиторами. З огляду на відсутність первинних документів, належного підтвердження переходу права вимоги та те, що первісний договір факторингу було укладено до виникнення кредитного зобов`язання, Відповідач вважає позивача неналежним кредитором та просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у додаткових поясненнях зазначає, що право грошової вимоги за кредитним договором № 620673364 від 15.12.2023 р. належним чином перейшло до нього за результатами послідовного відступлення первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», згодом ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а надалі до Позивача на підставі договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 31/0724-01 від 31.07.2024 та № 140325-У від 14.03.2025. Підтвердженням переходу права вимоги є надані витяги з реєстрів та акти приймання-передачі, підписані уповноваженими представниками сторін і оформлені відповідно до вимог ст. ст. 7677, 95 ЦПК України та ст. ст. 512513, 10771079 ЦК України. Позивач наголосив, що закон не встановлює уніфікованої форми реєстрів, а повні їх тексти не можуть надаватися третім особам через вимоги законів щодо захисту персональних даних; надані витяги є достатніми для підтвердження наявності та обсягу вимоги. Вказує, що практика Верховного Суду, на яку посилається відповідач, не є застосовною, оскільки в даній справі позивач надав усі документи, прямо передбачені договорами факторингу, що підтверджують момент і факт переходу права вимоги. Позивач також послався на актуальну практику апеляційних судів, яка визнає аналогічні документи належними доказами.

Представник відповідача у додаткових поясненнях зазначає, що позивач не довів належного переходу права грошової вимоги за кредитним договором № 620673364, оскільки надані ним «реєстри прав вимоги» не є витягами з оригінальних реєстрів, не містять даних про дату формування заборгованості, її структуру, рух коштів та не підтверджують передачу кредитної справи, як того вимагає ст. 517 ЦК України. Посилання позивача на договори факторингу є необґрунтованими, адже всі ці договори мають рамковий характер і не містять індивідуалізованого переліку переданих вимог, а відсутність доказів оплати за першим договором факторингу № 28/1118-01 додатково підтверджує недоведеність переходу прав. Відповідач наголосив, що первісний кредитор не мав жодної вимоги до відповідача станом на дату укладення договору факторингу 28.11.2018 р., оскільки кредитний договір з відповідачем був укладений значно пізніше, що виключає можливість передачі неіснуючої вимоги та робить подальші відступлення неналежними. Наведена судова практика Верховного Суду підтверджує, що відступлення можливе лише щодо реально існуючої, визначеної вимоги та за наявності повного комплекту первинних документів і доказів її переходу на кожному етапі. Крім того, позивач не довів факту повідомлення боржника про заміну кредитора, що покладає на нового кредитора ризик несприятливих наслідків. Сукупність цих обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що ТОВ «Юніт Капітал» не набуло прав вимоги за кредитним договором і є неналежним позивачем, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04 липня 2025 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 липня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.(а.с. 117-118)

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення в яких він підтримує позов повністю та вважає аргументи відповідача, викладені у відзиві та поясненнях безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання, посилаючись на те, що позивач із зазначеними умовами ознайомлений при укладенні кредитного договору про що свідчить підпис у кредитному договорі.

Від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, в задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.

За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Суд встановив, що між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору.

15 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 620673364 шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

За цим Договором позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит на суму 11 400 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. (а. 22-33)

15.12.2023 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11 400 грн. 00 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_2 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Факт перерахування коштів на вищевказаний рахунок, підтверджує виписка АТ КБ «ПРИВАТБАНК», надана на виконання ухвали суду від 21.07.2025 р. (а.с. 32-34).

28.11.2018 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 р., в подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024 р. предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. (а.с. 55-63)

31.07.2024 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01 Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п. 4.1. ) (а.с. 81-87)

14.03.2025 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 140325-Ю відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. (88-91)

В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором становить 53 536 грн. 68 коп., який складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 грн. 00 коп., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 42 136 грн. 68 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку (за період з 14.03.2025-06.04.2025 рр.) за кредитним договором № 620673364 від 06.04.2025 р. (а.с. 100)

Підчас подання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 9 422 грн. 40 коп., які складаються з витрат на судовий збір (2 422 грн. 40 коп.) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 7 000 грн. 00 коп. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 569/13699/25 в суді першої інстанції становить 7 000 грн. 00 коп., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги № 17/03/25-02 від 17.03.2025 (а.с. 101-104), актом прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 р. (а.с. 105)

ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що передбачено пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що 15 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 620673364 шляхом підписання договору електронним підписом Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

Умови укладеного між сторонами кредитного договору від 15 грудня 2023 року позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит. Суд дійшов висновку, що відповідачем отримано кредитні кошти за кредитним договором у сумі 11 400 грн. 00 коп., однак він належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув кредитні кошти у передбачений договором строк.

Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на дату подачі позовної заяви виникла заборгованість у розмірі 53 536 грн. 68 коп., який складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 грн. 00 коп., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 42 136 грн. 68 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором (пункт 1.1. договору про надання фінансового кредиту).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.»

Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.

Отже, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за кредитним договором № 3351182 від 31.10.2021 р. сума отриманого кредиту становила 11 400 грн, при цьому річна відсоткова ставка складала 182,5 % річних, а строк користування кредитом становив 30 календарних днів. Вказана річна ставка у перерахунку на денну становить 0,5 % на день (182,5 % : 365 днів = 0,50 % на день). За 30 днів користування кредитом нарахування процентів становить 15 % від суми кредиту (0,50 % ? 30 днів = 15 %). Таким чином, сума процентів за 30 днів становить 1 710 грн (11 400 грн ? 15 % = 1 710 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., позов задоволено частково, тому судові витрати у розмірі 593 грн. 19 коп. (13110*2422,4/53536,68) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Заявлені позивачем до стягнення витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вищезазначеної справи становлять 8 000 грн. 00 коп.

При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа № 905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа № 922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Суд також має враховувати чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у праві, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги, та інші обставини.

Суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною. Враховуючи зазначене та те, що позов частково підлягає задоволенню суд вважає, що співмірним розміром відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу є сума 1 959 грн. 03 коп. (13110*8000/53536,68), яка є доведеною, документально обґрунтованою та такою, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

На підставі викладеного ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 620673364 від 15 грудня 2023 року у розмірі 13 110 (тринадцять тисяч сто десять) гривень 00 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок та заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 1 710 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати у розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три гривні) 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1 959 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 03 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2025 р.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 10, м. Київ, 01024, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА