Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 14.12.2024 представник ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" (позивач) Лановий Є.М. надіслав через електронний кабінет в ЄСІТС до Богунського районного суду міста Житомира позовну заяву до ОСОБА_1 (відповідач), в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2483308 від 15.11.2019 у розмірі 35 950 грн.

2. Позов обґрунтовувався тим, що 15.11.2019 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №2483308. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000,00 грн, однак умов договору щодо повернення кредиту належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 35 950 грн.

3. Посилаючись на те, що 16.06.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №001. В подальшому між ТОВ «Діджи Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №1/15, за умовами якого позивач прийняв належні права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит в сумі 35 950,00 грн., а також те, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, останнім заборгованість за договором про споживчий кредит №2483308 непогашена, позивач звернувся до суду з позовом.

II. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

4. 25.12.2024 ухвалою Богунського районного суду м. Житомира матеріали цивільної справи №295/18620/24 передано за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 23.01.2025, справа №295/18620/24 передана на розгляд судді Рожковій О.С.

6. 27.01.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №295/18620/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

7. 31.01.2025 представник ТОВ "ФК "Пінг-Понг" Подсєвалова Н.Г. надіслала через електронний кабінет в ЄСІТС до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.93-94).

8. Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомлення про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, який було повернуто на адресу суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.98-99).

9. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

10. 02.04.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. надіслав через електронний кабінет в ЄСІТС до суду відзив на позовну заяву.

11. В обґрунтування відзиву представник відповідача вказав, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню через відсутність належних, допустимих та достовірних доказів укладення між сторонами кредитного договору, факту отримання відповідачем кредитних коштів та належного переходу права вимоги. Позивач не надав електронних доказів, які підтверджують укладення договору в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», зокрема доказів ідентифікації відповідача, надіслання одноразового ідентифікатора, входу в особистий кабінет, підтвердження акцепту пропозиції чи доказів накладення електронного підпису. Надані паперові копії договору та платіжного доручення не дають змоги встановити факт підписання договору відповідачем чи факт отримання грошових коштів, оскільки не містять ознак первинних бухгалтерських документів, не підтверджені даними банку та не відповідають вимогам ст. 76 ЦПК України. Також позивач не довів безперервність та законність відступлення права вимоги, оскільки не надав повних реєстрів боржників, що унеможливлює встановлення його правового статусу як нового кредитора.

Додатково вказав, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суперечить вимогам законодавства та умовам самого кредитного договору. Позивач неправомірно нарахував проценти після закінчення строку дії кредитного договору (04.12.2019), що прямо суперечить правовим висновкам судової практики та нормам ЦК України, а також заявив пеню та штрафи, нарахування яких заборонено під час дії карантину COVID-19 і воєнного стану (п. 15, 18 Прикінцевих положень ЦК України). Крім того, вимога про стягнення комісії є необґрунтованою, оскільки Закон України «Про споживче кредитування» забороняє стягнення платежів, не пов`язаних з реальною послугою для споживача, а умови договору про оплатність надання інформації чи послуг з управління кредитом є нікчемними. У зв`язку з відсутністю доказів укладення договору, отримання коштів, правомірності переходу права вимоги та коректного розрахунку заборгованості позов підлягає відмові у повному обсязі (а.с.100-123).

12. 13.04.2025 представник ТОВ "ФК "Пінг-Понг" Виссал В.В. надіслав через електронний кабінет в ЄСІТС до суду відповідь на відзив. Позивач стверджує, що відповідач 15.11.2019 самостійно подав заявку на кредит № 2483308 через особистий кабінет на сайті ТОВ «Мілоан» та підтвердив укладення договору одноразовим ідентифікатором, надісланим SMS-повідомленням, що, на думку позивача, свідчить про належне погодження всіх умов кредитування. Позивач вказує, що кредитні кошти були перераховані на платіжну картку відповідача, що підтверджується копією платіжного доручення та умовами договору й Правилами надання фінансових кредитів у редакції 14.11.2019. Крім того, позивач зазначає, що право вимоги до відповідача перейшло до нього на підставі договору відступлення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» від 16.06.2020 та договору факторингу між ТОВ «Діджи Фінанс» і ТОВ «ФК «Пінг-Понг» від 24.01.2022 , що підтверджує безперервність переходу права вимоги відповідно до ст. 512514 ЦК України.

Щодо розрахунку заборгованості позивач посилається на умови договору, згідно з якими відповідач отримав 10 000,00 грн строком на 19 днів, а вартість кредиту складалася з комісії 1 200,00 грн та процентів 4 750,00 грн, з подальшим нарахуванням стандартної ставки 2,5 % за кожен день користування коштами до моменту повного погашення боргу. Позивач також посилається на законність стягнення комісій відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» та можливість нарахування процентів після строку повернення кредиту, що, на його думку, підтверджується рішеннями КСУ та практикою Верховного Суду. Позивач вказує на наявність нарахованої первісним кредитором заборгованості у сумі 35 950,00 грн, до якої входять тіло кредиту, проценти, комісії та пеня, та наголошує, що відповідач не спростував розрахунку, не подав власного, не ініціював експертизу й не надав доказів погашення. Позивач підкреслює, що жодних додаткових нарахувань він не здійснював, а тому просить суд задовольнити позов та стягнути заборгованість у повному обсязі (а.с.146-166).

13. 12.08.2025 протокольною ухвалою суду задоволено письмову заяву директора ТОВ «ФК Солвентіс» Ланового Є. та замінено назву позивача з ТОВ «ФК «Пінг-Понг» на ТОВ «ФК Солвентіс» .Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про платіжну картку № НОМЕР_1 .

14. 10.11.2025 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація, що витребовувалась.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

15. 15.11.2019 ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису підписала кредитний договір №№2483308 з ТОВ «Мілоан», що стверджується копією відповідного договору (а.с.24-26).

16. Між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» 16.06.2020 укладений договір відступлення прав вимоги №001, у відповідності до умов якого ТзОВ «Мілоан» передало (відступило) ТзОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.49-53).

17. Між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» 24.01.2022 укладено договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого ТзОВ «Діджи Фінанс» передало (відступило) ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» приймає належні ТзОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.27-29).

18. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашенння ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 35 950 грн, із яких: 10 000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 19 750 грн сума заборгованості по відсотках; 500 грн сума заборгованості по пені; 1 200 грн сума заборгованості по комісії (а.с.47-48).

IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО УКРАЇНИ

19. Згідно з частиною першою ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

20. Відповідно до ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

21. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

22. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст.639 ЦК України).

23. Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

24. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

25. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

26. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

27. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

28. Згідно з пунктом 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закону) електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

29. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

30. Відповідно до частини третьої ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

31. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 ст.11 Закону).

32. Згідно з частиною шостою ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

33. За правилом частини восьмої ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

34. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

35. Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

36. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості по кредитному договору.

37. З матеріалів справи вбачається та судом установлено, що між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2483308 про надання кредиту в сумі 10 000 грн на поточні потреби строком на 19 днів (а.с.28-33). Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом становить 04.12.2019.

38. Відповідно до пункту 1.5.2 кредитного договору, тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.3 цього договору.

39. Процентна ставка за користування кредитом становить 4 750 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 договору. Комісія за надання кредиту: 3 дні 3%; 7 днів 5%; 15 днів 10% від суми залишку кредиту.

40. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

41. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

42. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

43. В даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 на веб-сайті кредитодавця створила анкету-заяву на кредит на умовах, які вважала зручними для себе. У анкеті-заяві вона зазначила свої персональні дані, зокрема, паспортні дані, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи, місце реєстрації та проживання тощо.

44. У подальшому у зв`язку з погодженням анкети-заяви між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів»

45. Підписанням договору відповідач підтвердила, що перед укладенням договору вона ознайомилася та погодилася з усіма умовами та зобов`язалася неухильно дотримуватися умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів.

46. Отже, зазначене свідчить про те, що алгоритм укладення договору з ТзОВ «Мілоан» виключає підстави вважати, що без їх погодження ОСОБА_1 могла отримати кредитні кошти. Більш того, відповідач мала реальну можливість відмовитися від одержання кредиту до моменту його видачі кредитодавцем та від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання кредитних коштів, але таким своїм правом вона не скористалася.

47. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується також випискою по рахунку№ НОМЕР_1 за період з 15.11.2019 по 22.11.2019.

48. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору №2483308 від 15.11.2019 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , а відтак доводи відзиву у цій частині є необґрунтованими.

Щодо нарахування заборгованості по відсоткам

49. Так, проценти за користування кредитом визначені безпосередньо в договорі. При цьому, згідно з пунктом 9.1 договору він є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства.

50. Підписання договору, в якому визначено умови нарахування процентів за користування кредитом, свідчить про погодження сторонами відповідних умов.

51. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

52. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами правомірне нарахування відсотків за користування кредитом починаючи з 05 грудня 2019 по 02 лютого 2020 року, оскільки пунктами 2.3.1, 2.3.2, 2.5 кредитного договору №2483308 передбачено можливість пролонгації договору лише за умови здійснення позичальником певних дій, зокрема, укладення відповідної додаткової угоди, та сплати комісії у визначених договором розмірах.

53. Стосовно заборгованості за комісією 1 200 грн. слід зазначити наступне.

54. Пунктом 1.5.1 передбачена сплата комісії за надання кредиту 1 200 грн.

55. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

56. Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

57. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

58. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 1 200 грн.

59. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача вимог про стягнення пені у розмірі 500 грн. є недоведеними належними та допустимими доказами у справі, оскільки належного розрахунку на підтвердження даного виду заборгованості позивачем не надано.

60. Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК Солвентіс» є обґрунтованими в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2483308 від 15.11.2019 у розмірі 14 750 грн. з яких: 10 000 грн. - за тілом кредиту, 4 750 грн. - за відсотками.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

61. Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір та витрати на правничу допомогу сторін підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України), із урахуванням критерію реальності, необхідності та співмірності (ст. 137 ЦПК України).

62. Судом визначено, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 14 750 грн із заявлених 35 950,00 грн, тобто у пропорції 41,03% (14 750 / 35 950,00), а в решті 58,97% - відмовлено.

63. Таким чином, оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, то до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає 993,91 грн (2 422,40 грн х 41,03%).

64. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2 461,80 грн (6 000,00 грн х 41,03%); а з позивача на користь відповідача 3 833,05 грн (6 500,00 грн х 58,97%) пропорційно відмовленим вимогам.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс", задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" заборгованість за кредитним договором №2483308 від 15.11.2019 у розмірі 14 750 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, витрати зі сплати судового збору в розмірі 993 (дев`ятсот дев`яносто три) гривні 91 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 461 (дві тисячі чотириста шістдесят одна) гривня 80 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солвентіс" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3 833 (три тисячі вісімсот тридцять три) гривні 05 коп.

4. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач

Товариство з обмеженою відповідальністю

"Фінансова компанія "Солвентіс"

01011, м. Київ, вул. Рибальська,22

Відповідач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА