П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 квітня 2025 року у складі судді Деметрадзе Т.Р., у справі за скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі Олександра Васильовича, боржник ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської зі скаргою дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В., де боржником є ОСОБА_1 , у межах виконавчого провадження 60784271.

Скарга мотивована тим, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. перебуває виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_1 , виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.02.2015 на підставі судового рішення від 24 травня 2013 року у справі №308/8787/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості у розмірі 118 211,11 дол. США та 539 815,00 грн., про звернення стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості на предмет іпотеки - земельну ділянку з розташованим на ній незакінченим будівництвом житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , які належать майновому поручителю ОСОБА_1 та про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 3 219,00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ. За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №60784271 від 03.12.2019 року.

Вказує, що 28.11.2024 за вих. №132/35738/2024 представник АБ «Укргазбанк» звернувся до приватного виконавця Лукеча О.В. з клопотанням про звернення стягнення на предмет іпотеки у виконавчому провадженні №60784271 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.02.2015 по справі №308/8787/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки (без оформлення заставної) №110/07кл-01 від 09.10.2007, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,14 га, кадастровий номер :01:001:0063, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та об`єкт незавершеного будівництва, який складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 276,6 м.кв., житловою площею 119,5 м.кв. що знаходяться в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .

Проте, листом від 09.12.2024 за вих. №60784271 приватний виконавець Лукеча О.В. відмовив у задоволенні клопотання АБ «Укргазбанк» про звернення стягнення на вищевказаний предмет іпотеки, належний боржнику ОСОБА_1 , та повідомив про відсутність підстав для звернення стягнення у зв`язку з дією пункту 52 розділ VI ЗУ «Про іпотеку».

Заявник вважає, що дії приватного виконавця щодо відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки є неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству та грубо порушують права АБ «Укргазбанк», адже приватний виконавець всупереч положень чинного законодавства України та виконавчого документа №308/8787/13-ц, не вжив заходів, спрямованих на повне виконання виконавчого листа, адже у судовому рішенні зазначено саме про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Зауважує, що аналіз положень заяви ОСОБА_2 на отримання кредиту, кредитного договору №110/07кл від 09.10.2007 та договору іпотеки №110/07кл-01 від 09.10.2007, факт передачі в заставу нерухомого майна та сума отриманого кредиту дають підстави стверджувати, що позичальник ОСОБА_2 , будучи фізичною особою-підприємцем та обґрунтовуючи свої доходи на погашення кредиту саме доходами від підприємницької діяльності, отримав 100 000,00 доларів США безпосередньо на розвиток бізнесу (своєї підприємницької діяльності) за програмою кредитування СМП та учасників малого бізнесу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується також протокольним рішенням уповноваженого органу АБ «Укргазбанк» за №69 від 19.09.2007 про надання кредиту ОСОБА_2 .

Зокрема, у заяві на отримання кредиту мова йде про клопотання надання позичальнику кредиту у формі кредитної лінії. У протокольному рішенні ККФ №69 від 19.09.2007 ВАТ АБ «Укргазбанк» зафіксовано що до Банку звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з проханням надати кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії і уповноваженим органом Банку ухвалено надати ОСОБА_2 в рамках програми кредитування СМП та учасників малого бізнесу «Розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна» кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 100 000,00 доларів США.

У пунктах 1.1 та 1.4 кредитного договору йдеться про відкриття позичальнику відновлювальної (відкличної) кредитної лінії з лімітом 100 000,00 доларів США та про надання кредитних коштів окремими траншами в межах ліміту і якщо відсутні такі умови, як неплатоспроможність позичальника та/або відсутність вільних кредитних ресурсів у Банку.

Зазначає, що у пункті 1.1. розділу «Предмет договору» договору іпотеки зафіксовано, що даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору №110/07кл від 09.10.2007, наданого у формі відновлювальної (відкличної) кредитної лінії за умовами програми кредитування СМП та учасників малого бізнесу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Як наслідок, отриманий позичальником ОСОБА_2 кредит не може бути віднесений до суто споживчого кредиту, а є кредитом саме на розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна.

Наголошує, що боржник ОСОБА_1 , будучи майновим поручителем за кредитом ОСОБА_2 та укладаючи вищевказаний договір іпотеки, погодила з Банком всі істотні умови цього договору забезпечення, зокрема, й положення п. 1.1. договору іпотеки, в якому зафіксовано, що «даний договір забезпечує зобов`язання, що випливає з кредитного договору №110/07кл від 09.10.2007, наданого за умовами програми кредитування СПМ та учасників малого бізнесу «Розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна».

Таким чином, до предмету іпотеки за договором іпотеки №110/07кл-01 від 09.10.2007 не може бути застосовано норму пункту 5-2 розділ VI ЗУ «Про іпотеку», внесеного Законом №2120-ІХ від 15.03.2022, оскільки, вказане нерухоме майно (земельна ділянка та житловий будинок) перебувають в іпотеці не за споживчим кредитом, а за кредитом на розвиток бізнесу, а отже, такий предмет іпотеки не обтяжений забороною примусовій реалізації з електронних торгів у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Тому, у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. були всі законні підстави для задоволенні клопотання АБ «Укргазбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний боржнику ОСОБА_1 , та проведення всіх необхідних виконавчих дій та заходів, спрямованих на реалізацію вказаного вище предмету іпотеки з прилюдних торгів. А відмова у задоволенні зазначеного клопотання стягувана є протиправною та такою, що порушує права та законні інтереси АБ «Укргазбанк».

Враховуючи викладене, просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В., що виразились у відмові задовольнити клопотання АБ «Укргазбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний боржнику ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження №60784271 по примусовому виконанню виконавчого листа №308/8787/13-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.02.2015 стосовно боржника ОСОБА_1 ; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечу О.В. задовольнити клопотання АБ «Укргазбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний боржнику ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження №60784271 по примусовому по виконанню виконавчого листа №308/8787/13-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.02.2015 стосовно боржника ОСОБА_1 , та провести всі необхідні виконавчі дії та заходи, спрямовані на реалізацію предмету іпотеки з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 квітня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування поданої скарги, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленій скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Представник апелянта у судове засдіння не зявився про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Надіслав суду письмове клопотання, у якому просив розгляд справи відкласти, у випадку неможливості її відкладення, просив справу розглянути за наявними матеріалами справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ракущинець А.А. просить розглянути справу у їх відсутності, апеляційну скаргу заперечує, просить її відхилити.

Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду (ст. 449 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. перебуває виконавче провадження №60784271 з примусового виконання: виконавчого листа №308/8787/13-ц, виданого 10.02.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитної заборгованості у розмірі 118 211,11 дол. США та 539 815,00 грн., про звернення стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості на предмет іпотеки - земельну ділянку з розташованим на ній незакінченим будівництвом житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , які належать майновому поручителю ОСОБА_1 та про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 3 219,00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до приватного виконавця із клопотанням про звернення стягнення на предмет іпотеки у виконавчому провадженні №60784271 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.02.2015 по справі №308/8787/13-ц, у задоволенні якої виконавцем було відмовлено.

З листа приватного виконавця Лукечі О.В. про відмову у задоволенні клопотання №60784271 від 09.12.2024 вбачається, що підставою для відмови у вчиненні такої виконавчої дії стали вимоги пункту 5-2 розділу VI ЗУ «Про іпотеку».

Відмовляючи у поданій скарзі, суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного виконавця є правомірними і підстав для задоволення поданої скарги не має.

З даними висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки такі ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 1 Закону "Про виконавче провадження" (надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів( посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За приписами п. 5-2 розділу VI Закону України «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Матеріалами справи встановлено, що в заяві про видачу кредиту позичальника фізичної особи ОСОБА_2 вказано, що метою кредитування є: споживчі цілі.

З кредитного договору№110/07кл слідує, що даний договір виданий за програмами споживчого кредитування.

У пункті 1.3 кредитного договору зазначено, що кредитна лінія надається для задоволення споживчих потреб позичальника, а також на кожному аркуші вказаного кредитного договору у верхній частині міститься відмітка наступного тексту: «кредитний договір за програмою споживчого кредитування (під заставу ліквідного забезпечення) у вигляді кредитної лінії».

Згідно із п. 3.1.1 кредитного договору кошти надаються на рахунок 2620 споживчий рахунок, а не 2600 рахунок приватного підприємця.

У пункті 6.5 вказано, що додатком до договору є надання інформації, яка є обов`язковою для споживчого кредитування відповідно до Постанови НБУ №168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", тобто саме для споживчого кредиту.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно встановив, що кредитний договір №110/07кл від 09.10.2007 є споживчим, а відтак, на нього поширюються положення та норми, визначені законодавством для споживчого кредитування, та обґрунтовано відхилив доводи заявника про те, що кредитні кошти надано за умовами програми кредитування СПМ та учасників малого бізнесу «Розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що приватним виконавцем Лукечею О.В. правомірно відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у зверненні стягнення на предмет іпотеки, належний боржнику ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №60784271 по примусовому виконанню виконавчого листа №308/8787/13-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.02.2015 з посиланням на п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку».

З врахування викладеного суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні поданої скарги. Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують, і не заслуговують на увагу.

Ухвала суду постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384,447 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: