Справа № 450/4530/25 Провадження № 2/450/2472/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христини Миколаївни, Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся з позовом до відповідача, у якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 12.03.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., зареєстрований в реєстрі за № 636, про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ «Фольксбанк» таким, що не підлягає виконанню.

Мотивував позовні вимоги тим, що приватним нотаріусом не дотримано процедури вчинення такого в частині неотримання від стягувача документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Зазначив, що сама заборгованість не є безспірною. Крім цього, приватним нотаріусом не дотримано 30-ти денного строку з моменту надіслання банком письмової вимоги до боржника, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, що порушувало право позивача щодо можливості спростування розміру заборгованості. Вказав, що 16.12.2013 року ПАТ «Фольксбанк» змінило своє найменування на ПАТ «ВіЕс Банк». 11.07.2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» отримано дозвіл НБУ від 10.07.2018 року на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «ТАСКОМБАНК» за спрощеною процедурою, передбаченою ЗУ «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». 12.10.2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВіЕс Банк» було складено, а 16.10.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» затверджено передавальний акт. Пунктом 3 передавального акту від 12.10.2018 року встановлено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується, виникає в банку правонаступника з дати затвердження загальними зборами банку, що приєднується, та банку - правонаступника передавального акта. Таким чином, АТ «ТАСКОМБАНК» є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк». Згідно листа АТ «ТАСКОМБАНК» №15030/70.2 від 22.04.2025 року, ОСОБА_1 прощено борг за кредитним договором №KF50829 від 14.07.2008 року. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Вказав, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», а орієнтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 5000 грн.

Ухвалою від 06.10.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.10.2025 року третьою особою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Х.М. подано заяву, згідно мотивів якої просила проводити розгляд справи у її відсутності.

08.10.2025 року представником відповідача АТ «Таскомбанк» Русовою К.М. подано письмові пояснення, згідно мотивів яких вказала, що АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором щодо боржника ОСОБА_1 . Повідомила, що АТ «ТАСКОМБАНК» про існування виконавчого напису № 636, виданого 12.03.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , не було відомо, такий не передавався від попереднього кредитора, а його доля їм не відома. Крім цього, 22.04.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» врегульовано кредитну справу і здійснено прощення боргу за кредитним договором №KF50829 від 14.07.2008 року. Жодних майнових та фінансових претензій АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 не має, а тому відсутні підстави для існування оскаржуваного виконавчого напису.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12.03.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 636, про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ «Фольксбанк».

16.12.2013 року ПАТ «Фольксбанк» змінило своє найменування на ПАТ «ВіЕс Банк».

22.05.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» прийнято рішення про приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «Таскомбанк» за спрощеною процедурою, визначеною Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» і нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів і фондового ринку.

11.07.2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» отримано дозвіл Національного банку України від 10.07.2018 року на реорганізацією шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «ТАСКОМБАНК» за спрощеною процедурою, передбаченою Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків».

12.10.2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВіЕс Банк» складено, а 16.10.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» затверджено передавальний акт. Із п. 3 передавального акту від 12.10.2018 року вбачається, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується, виникає в банку-правонаступника з дати затвердження загальними зборами банку, що приєднується, та банку-правонаступника передавального акта.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У відповідності до пп. 2.1. п. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису.

Однак, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі є безспірними.

Розрахунок боргу, викладений у виконавчому написі, є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум і слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог до позивача.

За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Наведене свідчить про надання відповідачем неповної інформації та документів нотаріусу, що має наслідком порушення п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, згідно з якими на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

При цьому слід зазначити, що захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18.

Окрім наведеного, як вбачається з листа АТ «ТАСКОМБАНК» №15030/70.2 від 22.04.2025 року, ОСОБА_1 прощено борг за кредитним договором №KF50829 від 14.07.2008 року.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що обставини, якими представник позивача обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити та визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп., з врахуванням вимог ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», підлягатиме стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 49, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Христини Миколаївни, Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12.03.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 636, про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Фольксбанк».

Стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк`на користь держави 968 грн. 96 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.