Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4596/25
Провадження № 2/279/2076/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши цивільну справу № 279/4596/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі - ОСОБА_1 . Шлюб з відповідачем розірваний.

Від вказаного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 01 серпня 2007 року в книзі реєстрації народжень міського відділу реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області вчинено відповідний актовий запис за №451 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Вказує, що їх син досяг повноліття та наразі є студентом денної форми навчання Житомирського агротехнічного фахового коледжу. Термін навчання становить з 01.09.2024 по 30.06.2027 року. Форма навчання контрактна. Сума витрат тільки на навчання сина, без врахування витрат на проживання, харчування та купівлю навчальних матеріалів становить 15 000 грн. на рік відповідно до договору №332 від 30.08.2024 року.

Крім цього, щорічно сплачується вартість проживання в гуртожитку в сумі 7248 грн. за один рік, що підтверджується копією договору №08 про найм житлового приміщення в гуртожитку та квитанцією про оплату.

Відповідач жодної допомоги на навчання сина їй не надає. Фактично всі витрати по утриманню дитини несе вона.

Зазначає, що офіційно працевлаштована, проте її доходів недостатньо для здійснення оплати за навчання сина.

Витрати на проживання, харчування, проїзд, купівлю підручників, зошитів, офісного приладдя, а також проїзд дитини до навчального закладу є досить значними для неї.

Враховуючи те що добровільно сплачувати аліменти, в період навчання відповідач відмовляється, просить суд постановити рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але більше ніж до досягнення мною 23 річного віку. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.10.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та будь-які клопотання пов`язані з розглядом справи до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. У порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.5,8 ст.279 ЦПК України).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.08.2007 року, позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час ОСОБА_3 навчається в Житомирському агротехнічному фаховому коледжі за спеціальністю ''Агрономія'' за денною формою, на договірній основі за рахунок коштів фізичних осіб, що підтверджується договором про надання освітніх послуг №332 від 30.08.2024 року та договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №332 від 30.08.2024 року. Умовами договору передбачена загальна вартість платної освітньої послуги за перший рік навчання, яка становить 15000 грн. При подальшому внесенні оплати за навчання, посеместрово або щорічно вартість навчання підлягає індексації у відповідності з офіційно встановленим Державною службою статистики України, індексом інфляції за попередній календарний рік до моменту внесення плати, протягом терміну навчання.

Відповідно до вказаних договорів законним представником здобувача освіти ОСОБА_3 та замовником платної освітньої послуги є позивач.

Згідно зі ч.1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно з договором №08 про найм житлового приміщення в гуртожитку №1 на період навчання в Житомирському агротехнічному фаховому коледжі ОСОБА_3 винаймає ліжко-місце в кімнаті гуртожитку. На момент заключення договору вартість одного ліжко-місця в гуртожитку складає 604 грн. Законним представником згідно договору є позивач.

Суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні матері, оскільки саме нею були укладені договори на навчання та проживання сина у гуртожитку, не має можливості працювати та отримувати доходи у зв`язку із денною формою навчання, потребує матеріальної допомоги, яку зокрема має надавати також відповідач як батько.

Судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина. Доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), відповідачем до суду не надано.

Отже, відповідачем не спростована його можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно.

Враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання.

А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, враховуючи, що позивач звернувся до суду 30.07.2024 року, то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом.

Статею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.

Згідно зі ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.4, 12, 19 ,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у Житомирському агротехнічному фаховому коледжі в розмірі 1/4 частки доходу, починаючи з 30.07.2025 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Допустити негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ