Справа № 274/9723/24 Провадження № 2/0274/598/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
01.12.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доБердичівської міської ради Житомирської області,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:1) Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради, представником якого є Савицький О.Р., 2) Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області,
провизнання права власності на самочинне будівництво,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на об`єкт самочинного будівництва житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, ОСОБА_3 , яка була його дружиною та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на них.
Бердичівська міська рада Житомирської області, Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради та Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили.
Суд залишає без розгляду пояснення від 03.07.2025 р. Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради, так як їх подано з пропуском строку, встановленого Судом в ухвалі від 08.05.2025 р., та, крім того, з порушенням частини третьої статті 181 Цивільного процесуального кодексу України (до пояснень не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) їх іншим учасникам справи).
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 11.08.1979 р., що підтверджується свідоцтвом про укладенню шлюбу від 11.08.1979 р. (а. с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2019 р. (а. с. 9).
Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом.
З довідки від 08.01.2020 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука А.М. випливає, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину (а. с. 37).
Згідно зі статтями 1216 та 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_3 , які їй належали на момент відкриття спадщини (часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) частина друга статі 1220 Цивільного кодексу України) та не припинилися внаслідок її смерті.
Постановою від 27.09.2024 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука А.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 документів про право власності на вказаний будинок (а. с. 10).
З договору купівлі-продажу від 12.08.2007 р., інформації від 13.12.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна довідки від 26.10.2023 р. № 443 Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вбачається та технічного паспорта на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на ,19.10.2023 р., вбачається, що ОСОБА_3 купила будинок, незавершений будівництвом, за адресою: АДРЕСА_1 , 23.09.2007 р. зареєструвала право власності на нього, будинок було завершено будівництвом у 2012 р., а господарські будівлі до нього у 2013 р., але ОСОБА_3 не отримала декларації про готовність об`єкта до експлуатації (а. с. 11, 13, 14, 15 18).
ОСОБА_1 визнається, що ОСОБА_3 здійснила завершення будівництва будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідних проекту та паспорту будівельних робіт.
Частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Тобто житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , вважаться самочинним будівництвом.
Частиною другою статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Статтею 331 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній станом на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
На підставі наведених норм Цивільного кодексу України Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не набула права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , так як останні вважаються самочинним будівництвом, проте вона вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
З цього випливає, що до ОСОБА_1 як до єдиного спадкоємця ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, перейшло право власності ОСОБА_3 на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , а не на сам будинок та господарські будівлі.
Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 28.04.2022 р. у справі № 359/9695/17: права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 Цивільного кодексу України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за ним права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, з яких складається самочинне будівництво житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, з яких складається самочинне будівництво житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут