Справа № 345/4971/25
Провадження № 4-с/345/13/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції щодо складення розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №78693376 по виконавчому листу №345/6358/24 виданого 12.12.2024, щодо зарахування квитанцій, наданих боржником ОСОБА_2 ,-

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

представника ВДВС Мельник Н.В.,

представника боржника ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

в рамках виконавчого провадження №78693376 у Калуським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюється примусове виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.12.2024 у справі №35/6358/24, яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і проводити до повноліття дітей. Стягнення аліментів розпочато з 12.11.2024 року. 24.07.2025 головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник Н.В. відкрито виконавче провадження № 78693376.

19.08.2025 адвокат Загородній Є.О. звернувся до вищевказаного відділу виконавчої служби з клопотанням надати розрахунок заборгованості у рамках даного виконавчого провадження за весь період стягнення аліментів із зазначенням розміру заборгованості по аліментах, а також сум коштів, стягнених з боржника.

01.09.2025 представник стягувача отримав разрахунок із сплати аліментів, з якого вбачається, що державний виконавець в якості сплачених боржником аліментів зарахував у березні 2025 року 28000 грн., у квітні 3000 грн., у травні 10000 грн., у червні 25000 грн., у липні 20000 грн..Відповідно, державний виконавець в якості добровільних сплачених боржником аліментів за період з березня по липень 2025 року зарахував 117000 грн., які нібито були сплачені боржником ОСОБА_2 ..

Стягувач ОСОБА_1 не погоджується з наданим державним виконавцем розрахунком, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом, з огляду на те, що перераховуючи кошти ОСОБА_2 не вказував у платіжних документах про те, що це платежі за аліментними зобов`язаннями, вони не містять вказівки щодо призначення платежу та не містять інформації про отримувача коштів. Державний виконавець, в порушення вимог законодавства, зокрема ЗУ «Про платіжні послуги» зарахувала переведені кошти як аліменти.

Таким чином висновки державного виконавця про те, що вказані грошові кошти перераховувались боржником на рахунок стягувача в якості аліментів є поспішними, оскільки боржником не надано докази, що вказані кошти були саме аліментами, а не добровільною участю батька у витратах на дитину чи участі в інших витратах.

У зв`язку з викладеним, представник стягувача звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листі №345/6358/24 з урахуванням наданих боржником ОСОБА_2 квитанцій на загальну суму 117000 грн. є неправомірними. Просить вказаний розрахунок скасувати та провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів без врахування наданих боржником квитанцій.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи скарги та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Додатково пояснив, що відповідних коштів в якості сплати аліментів стягувачка не отримувала. Зауважив, що стягувач не заперечує факту отримання нею грошових коштів від боржника і такі кошти є добровільними виплатими батька на утримання дітей та дружини. Виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання і боржник мав можливість довідатись у державного виконавця чи у представника стягувача про банківські реквізити для сплати аліментів.

Представник боржника в судовому засіданні заперечив проти вимог скарги та просив відмовити у її задоволенні. В обґрунтування своєї позиції послався на необґрунтованість доводів представника стягувача. Пояснив, що боржник знав про наявність в нього обов`язку сплачувати аліменти, оскільки 23.12.2024 нею було подано до відділу ДВС заяву про примусове виконання виконавчого листа №345/6358/24 про стягнення аліментів на утримання дітей на підставі рішення суду, на підставі якої було відкрито виконавче провадження. Тому в добровільному порядку ОСОБА_2 здійснював перерахування коштів в рахунок аліментів на користь стягувачки. У зв`язку з цим 05.03.2025 стягувачка подала державному виконавцю заяву про те, що боржник оплатив їй аліменти по вказаному вище листу в повному обсязі та про повернення їй виконавчого документа. Дані обставини свідчать про те, що між стягувачкою та боржником існували тільки аліментні зобов`язання , які боржник виконав добровільно.. Зазначив, що між сторонами відсутні будь-які договірні зобов`язання, а тому скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Державний виконавець Мельник М.М. в судовому засіданні заперечила проти вимог скарги з тих підстав, що після відкриття виконавчого провадження боржником були надані документи про добровільну сплату аліментів і не враховувати такі платежі у виконавця не було підстав. Зазначила, що всі кошти були перераховані на банківську картку стягувачки. Вона не заперечувала відносно переказу вказаних грошових коштів після пред`явлення нею виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання. Вона діяла в межах чинного законодавства та не вбачає у перерахуванні грошових коштів наданих боржником у рахунок аліментів порушень, а тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи та оцінивши надані суду докази, суд дійшов наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

За обставинами справи судом встановлено, що стягувач оспорює правомірність дій державного виконавця щодо врахування при розрахунку розміру заборгованості по аліментах платежів, які здійснені боржником без зазначення їх призначення, як «сплата аліментів».

Надаючи оцінку доводам представника стягувача суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

У постанові від 01.08.2019р. у справі № 642/6906/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість самостійно вказувати призначення платежу у таких грошових переказах може свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.

За обставинами справи судом встановлено, що згідно рішення суду від 12.12.2024 №345/6358/24 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і проводити до повноліття дітей. Стягнення аліментів розпочато з 12.11.2024 року.

24.07.2025 головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник Н.В. відкрито виконавче провадження № 78693376.

Згідно розрахунку сплати аліментів від 01.09.2025 вбачається, що державний виконавець в якості сплачених боржником аліментів зарахував у березні 2025 року 28000 грн., у квітні 3000 грн., у травні 10000 грн., у червні 25000 грн., у липні 20000 грн..Відповідно, державний виконавець в якості добровільних сплачених боржником аліментів за період з березня по липень 2025 року зарахував 117000 грн., які нібито були сплачені боржником ОСОБА_2 ..

За рішенням суду розмір аліментів визначений в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене дає підстави виснувати, що розмір аліментів не має конкретного грошового визначення, оскільки залежить від розміру доходів боржника.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 05.03.2025 вона повідомила державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області про те, що ОСОБА_2 оплатив їй аліменти згідно виконавчого листа №345/6358/24 в повному обсязі. Претензій до боржника та виконавчої служби не має.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 05.03.2025 вона просить державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області повернути їй виконавчий документ №345/6358/24.

Відповідно до постанови державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області від 14.03.2025 виконавчий лист №345/6358/24 від 12.12.2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини повернути стягувану на підставі заяви стягувачки від 06.03.2025 про повернення виконавчого листа без виконання.

Аналіз змісту наданих боржником документів на підтвердження вчинення ним грошових переказів на користь стягувача свідчить, що такі перекази мали регулярний (щомісячний) характер, починаючи з березня 2025 до липня 2025, тобто щомісячно.

В обґрунтування вимог скарги представник стягувача посилався, що відповідні платежі вчинялись боржником в рахунок виконання інших зобов`язань перед стягувачем, ніж аліментні. Натомість всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України стороною стягувача не надано суду будь-яких доказів щодо існування між сторонами інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Представник стягувача не подав суду доказів, що ці перераховані грошові кошти були неаліментними платежами.

Необґрунтованими є й доводи представника стягувача щодо невідповідності наданих боржником документів вимогам платіжних документів. В цьому контексті суд звертає увагу, що визначальним фактором є не зміст платіжних документів, а факт здійснення платежу боржником та факт отримання коштів стягувачем, які в даному випадку визнаються сторонами. До того ж зміст наданих боржником документів містить усі необхідні реквізити, які дозволяють ідентифікувати відповідні платежі у системі надавача платіжних послуг, що відповідає положенням Закону України «Про платіжні послуги».

Аналіз складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів свідчить, що при здійсненні відповідного розрахунку державним виконавцем враховувались здійснені боржником спірні платежі з урахуванням їх призначення.

Таким чином, аналіз обставин спірних правовідносин та досліджених судом доказів дає підстави виснувати, що здійснені боржником платежі на користь стягувача, що мали місце у березні 2025 року 28000 грн., у квітні 3000 грн., у травні 10000 грн., у червні 25000 грн., у липні 20000 грн., свідчать про добровільне виконання боржником грошового зобов`язання перед стягувачем щодо сплати аліментів на утримання дітей. В той же час дата вчинення, періодичність та розмір відповідних платежів, в контексті відсутності доказів наявності між сторонами будь-яких грошових зобов`язань, окрім аліментних, а також те, що 05.03.2025 стягувачка подала державному виконавцю заяву про те, що боржник оплатив їй аліменти по вказаному вище листу в повному обсязі та про повернення їй виконавчого документа, свідчать про те, що відповідні платежі за своєю сутністю є виконанням боржником свого обов`язку перед стягувачем зі сплати аліментів на утримання їх дітей.

Таким чином, враховуючи, що боржником були здійснені платежі на користь стягувача, що мали місце у березні 2025 року 28000 грн., у квітні 3000 грн., у травні 10000 грн., у червні 25000 грн., у липні 20000 грн., після відкриття 24.07.2025 виконавчого провадження № 78693376 по виконавчому листі №345/6358/24, то у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення розрахунку зі сплати аліментів.

Подібний висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування норм права, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.05.2023 у справі №199/2951/21, від 25.01.2023 у справі №707/999/21.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, беручи до уваги, що під час розгляду справи, в межах доводів скарги, судом не було встановлено ознак протиправності у діях державного виконавця, то скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.259, ст.ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції щодо складення розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №78693376 по виконавчому листу №345/6358/24 виданого 12.12.2024, щодо зарахування квитанцій, наданих боржником ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повну ухвалу виготовлено 24.11.2025.

Суддя: