Справа 359/6267/25
Провадження 2-о/359/193/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засівання Кривохижі О.М.

за участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту перебування на утриманні

ВСТАНОВИВ:

До суду з даною заявою звернувся ОСОБА_1 . Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 були позбавлені відносно останніх батьківських прав, у зв`язку з чим, останні проживали у своєї бабусі ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно серії НОМЕР_1 від 01.10.2024, який відповідно є рідним братом ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно серії НОМЕР_2 від 09.07.2015

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.10.2016.

Після смерті ОСОБА_4 її рідний брат - ОСОБА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 14.09.2015 №480 встановив опіку над дитиною-сиротою ОСОБА_8 та призначений опікуном.

Опікунство над малолітнім ОСОБА_8 оформлено на ОСОБА_1 у зв`язку з

тим, що рідні брати малолітньої дитини були неповнолітніми та не могли відповідно до вимог законодавства стати опікунами.

У подальшому, ОСОБА_1 розуміючи важливість спільного проживання та спілкування між собою рідних братів, передав ОСОБА_8 на виховання ОСОБА_9 (бабусі) та старшим братам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_6 піклувався про свого брата, його моральний, інтелектуальний, культурний та духовний розвиток.

17.11.2021 ОСОБА_6 , був прийняти на військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ), з 24.02.2022 вибув в район виконання завдань та з 24.02.2022, безпосередньо приймав участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

В період проходження військової служби ОСОБА_6 постійно та систематично надсилав грошові кошти своєму старшому брату ОСОБА_5 для подальшої передачі грошових коштів на утримання молодшого брата ОСОБА_8 .. Крім того, ОСОБА_10 надсилав грошові кошти дочкам ОСОБА_1 які в свою чергу також передавали кошти на утримання ОСОБА_11 .

Так фактично в період з початку проходження військової служби від 17.11.2021, ОСОБА_6 надавав грошві кошти для утримання молодшого брата ОСОБА_8 до 05.03.2024.

06.03.2024, на адресу старшого брата ОСОБА_5 надійшло сповіщення сімї №112, в якому містилася інформація про те, що солдат ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» м. Дніпра, в результаті отриманого поранення в районі н.п. Катеринівка, Донецької області, в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини.

Смерть ОСОБА_6 підтверджується наступними документами: сповіщення сімї від 06.03.2024 №2/595; лікарським свідоцтвом про смерть від 05.03.2024 №175; свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 ; витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарськоїкомісії Збройних Сил України від 06.04.2025 №2025-0406-0820.

Встановлення факту перебування на утриманні має значення для осіб, зазначених у ст. 10 та ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким у зв`язку із загибеллю військовослужбовця виплачується пенсія.

При цьому лише грошове забезпечення ОСОБА_6 було доходом за який утримувався ОСОБА_8 .

Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне для звернення до ТЦК та СП, Міністерства оборони України та органівПенсійного фонду України з відповідними заявами про виплату належної грошової допомоги та пенсійного забезпечення, а тому вказані органи є заінтересованими особами у вказаній справі.

Однак, малолітній ОСОБА_8 , який за життя ОСОБА_6 перебував на його утриманні та був членом його сім`ї, без встановлення у судовому порядку факту перебування на його утриманні позбавлений можливості отримання від держави відповідних пільг та соціальних гарантій, як член сім`ї - утриманець загиблого військовослужбовця, зокрема, права на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та одноразової грошової допомоги.

В зв`язку з цим, просить суд встановити факт перебування малолітнього ОСОБА_8 на утриманні свого брата ОСОБА_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , внаслідок ушкоджень отриманих під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06. 2025 року відкрито провадження у цивільній справі.

Представник заявника та заявник у судовому засіданні подану заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_12 проживає з ОСОБА_13 з 2015 року і перебуває на утриманні . Павло загинув, а до цього направляв грошові кошти ОСОБА_13 для брата ОСОБА_12 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що ОСОБА_16 направляв їм грошові кошти і вони їх передавали ОСОБА_1 для ОСОБА_12 .

Заслухавши думку заявника, представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії № НОМЕР_5 від 14.04.1998 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , в графі батько зазначений ОСОБА_3 , в графі мати- ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії № НОМЕР_6 від 31.01.2013 року ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , в графі батько зазначений ОСОБА_3 , в графі мати- ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії № НОМЕР_1 від 07.10.2014 року ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батько зазначений ОСОБА_17 , в графі мати- ОСОБА_4 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.07.2015 (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.10.2016 (а.с.21).

Розпорядженням голови Володимиро-Волинської РДА №133 від 07.07.2015 року надано статус дитини-сироти малолітньому ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.23).

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №480 від 14.09.2015 року призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_8 ОСОБА_1 (а.с.24,25).

Згідно копії свідоцтва про народження серії № НОМЕР_7 від 21.03.1977 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 , в графі батько зазначений ОСОБА_1 , в графі мати- ОСОБА_19 (а.с.31).

Згідно витягу із наказу № 104 командира військової частини НОМЕР_8 від 11.04.2024 року Солдата ОСОБА_6 ( НОМЕР_9 ), стрільця-зенітника 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, ВОС-104916А, який приймав участь у бойових діях та помер ІНФОРМАЦІЯ_14 внаслідок поранень отриманих під час захисту Батьківщини у лікарні в стаціонарі Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені I.I.Мечникова, Дніпропетровської обласної ради» місто Дніпро, від ушкодження внаслідок бойових дій, дифузна травма головного мозку, гостра серцево-судинна недостатність, у зв?язку зі смертю з 06 березня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення виключений 05 березня 2024 року, а з продовольчого забезпечення виключений з вечері 01 березня 2024 року і направити документи до ІНФОРМАЦІЯ_15 . Смерть так, пов?язана з виконанням обов?язків військової служби (а.с.32,33)

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_6 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 11.03.2024 (а.с.37).

З інформації по картці АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 вбачається, що йому були перераховані кошти від ОСОБА_6 за період часу з 04.04.2022-24.04.2023року в розмірі 291 200 грн. (а.с.39-40).

Згідно довідки АТ «Ощадбанк» на рахунок Войтовської Н.В. ОСОБА_20 77 500 грн.(а.с.41).

Згідно виписок по картці АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_14 ОСОБА_6 перерахував 21 507,04 грн. (а.с.42-44).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року, зокрема, стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладена у новій редакції.

При цьому, частиною першою статті 16-1 вказаного Закону (тут і далі - у редакції Закону України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року) встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції, чинній на час смерті брата заявниці) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 15 000 000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

В абзаці першому частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що сім`ю складають особи,які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Про необхідність встановлення вказаних обставин як обов`язкової умови для визнання осіб членами сім`ї зазначено у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц (провадження № 61-10270св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц (провадження № 61-44809св18) та від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц (провадження № 61-28377св18).

Відповідно до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю.

в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює;

г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку що заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту надання ОСОБА_6 малолітньому ОСОБА_8 матеріальної допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів для існування, а також доказів проживання разом із з ним однією сім`єю, зокрема, доказів наявності між ними взаємних прав та обов`язків, ведення із загиблим братом спільного господарства, наявності спільних витрат, участі у витратах з утримання житла у цей період, тощо.

Платежі які здійснював ОСОБА_6 ОСОБА_8 в 2022-2023 роках жодним чином не спростовують наведеного вище висновку суду, а лише свідчать про їх періодичність, тому суд їх оцінює критично і не бере до уваги.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження утримання ОСОБА_6 свого брата ОСОБА_8 до 2022 року.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст .10, 11, 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту перебування на утриманні залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.11.2025 року

Суддя Чирка С.С.