Провадження № 2/643/7119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Пасічник О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

09.10.2025 позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Фурман В.О. звернулась до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 12 грудня 2012 року, про що зроблений відповідний актовий запис за № 1073 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Подружжя має спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між сторонами не склались через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб існує формально та подальше його збереження неможливе, тому просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 14.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

17.10.2025 через Електронний суд від представника позивачки адвоката Фурман В.О. надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 23.10.2025 клопотання представника позивача адвоката Фурман В.О. задоволено.

29.10.2025 через Електронний суд від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує. Посилався на те, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 12 грудня 2012 року, має щирий намір зберегти сімейні стосунки. З початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України між подружжям дійсно виникли певні непорозуміння та емоційне напруження, що негативно вплинуло на взаємини. Однак ці обставини спричинені, передусім, загальною нестабільністю, підвищеним психологічним навантаженням і тривогою, що торкнулися багатьох українських сімей у цей складний час. Відповідач перебуває на службі в правоохоронних органах, виконує службові обов`язки, пов`язані із забезпеченням правопорядку, безпеки громадян і держави. Саме заради сина, його психологічного комфорту та стабільності сімейного середовища Відповідач щиро прагне зберегти сім`ю, відновити нормальні стосунки, налагодити спілкування і знайти взаєморозуміння з позивачем.

17.10.2025 через Електронний суд від представника позивачки адвоката Фурман В.О. надійшла відповідь на відзив. Позивач з викладеними у відзиві не погоджується. Посилається на те, що сторонами вже вчинялися спроби щодо налагодження стосунків. Відповідач після початку повномасштабного вторгнення проживав разом з родиною в Німеччині, а після погіршення стосунків з Позивачем повернувся до України. При цьому, за час окремого проживання відповідач належним чином фінансової участі в утриманні спільної дитини не приймає. Позивач зазначила що заперечую про надання строку на примирення.

25.11.2025 до канцелярії суду надійшла копія актового запису про шлюб № 1073 від 12 грудня 2012 року.

21.11.2025 через Електронний суд від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначено, що ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву в якому Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та просить суд надати час для примирення сторін. 19.11.2025 року Відповідачем отримано Відповідь на відзив на позовну заяву в якому представник Позивача адвокат Фурман Вікторія Олегівна просить суд не надавати час для примирення сторонам та шлюб розірвати. Відповідач проти вимог викладених у Відповіді та заперечує у повному обсязі з огляду на наступне: Представник позивача зазначає: «Відповідач після початку повномасштабного вторгнення проживав разом з родиною в Німеччині, а після погіршення стосунків з Позивачем повернувся до України». Вказане твердження не відповідає об`єктивним обставинам. Відповідач перебуває на службі в правоохоронних органах, та мав бронювання від військового призову, яке дійсне до 04.11.2025. Рішення Відповідача повернутися до України та продовжити службу у правоохоронних органах не було пов`язане із сімейними обставинами чи погіршенням взаємин між сторонами. Навпаки, мотиви Відповідача ґрунтувалися виключно на його громадянському обов`язку, усвідомленій відповідальності та необхідності виконання службових повноважень, спрямованих на забезпечення правопорядку та безпеки громадян, які проживають на території України. Відповідач, діючи як свідомий і відповідальний громадянин своєї держави, обрав шлях служіння суспільству, що вимагає особистої присутності на службі та безпосереднього виконання покладених на нього повноважень. Тому будь-які твердження про інші мотиви його повернення є припущеннями та не підтверджені жодними доказами. Позивач у Відзиві стверджує про нібито недостатню фінансову участь Відповідача у забезпеченні потреб спільної дитини. Це твердження є необґрунтованим та не узгоджується з реальним станом взаємин між сторонами. Відповідач вважає за необхідне підкреслити, що між сторонами не існувало жодних суперечок, претензій чи скарг щодо здійснення ним фінансової підтримки дитини. У повсякденному спілкуванні Позивач не висловлювала жодної незадоволеності або претензій щодо обсягу чи регулярності матеріальної допомоги, яку Відповідач надавав. Більше того, Відповідач з подивом дізнався про такі зауваження лише зі змісту Відзиву, що свідчить про їхню появу виключно в рамках судового спору та не відображає дійсного характеру взаємин сторін у питаннях утримання дитини. Відповідач намагається зберегти шлюб, виходячи з інтересів сім`ї та дитини, а також з переконання, що збереження подружніх стосунків сприятиме стабільності, належним умовам виховання дитини. Просить надати строк для примирення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 211 ЦПК України установлено, що одним із завдань розгляду справи по суті визначається сприяння примиренню сторін.

Суд повинен вжити заходів щодо примирення подружжя (ст. 111 СК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»- передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін та конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами можливе, тому клопотання необхідно задовольнити та надати сторонам строк для примирення протягом трьох місяців, який буде достатнім для вжиття заходів щодо примирення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.251ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, до закінчення строку для примирення, визначеного судом у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст.240,251,253,260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Надати сторонам у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - строк для примирення тривалістю у три місяці, тобто до 01.03.2026.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Пасічник