УХВАЛА

28 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 161/6313/23

провадження № 61-14455ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Габрильчук Євгеній Віталійович, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Б`юті Арт» про захист прав споживача та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Б`юті Арт» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Б`юті Арт» про захист прав споживача та відшкодування шкоди відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кінах Я. В. залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 03 липня 2025 року залишено без змін.

18 листопада 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Габрильчук Є. В., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року (повний текст складено 20 жовтня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. При розгляді можливих заходів щодо судів третьої інстанції державам слід мати на увазі, що справи вже пройшли слухання в двох інших судах.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексумістить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд як суд касаційної інстанції з перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимоги про захист прав споживача, стягнення з ТОВ «Б`юті Арт» майнової шкоди в розмірі 60 000,00 грн, штрафу у розмірі 14 500,00 грн та моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн, що спричинені неналежним наданням медичних послуг. Отже ціна позову у цій справі про захист прав споживача складає 174 500 грн (60 000,00+14 500,00+100 000,00) і не перевищує шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2025 року (60 х 3 028 грн = 181 680 грн).

Ця справа не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Вирішення заявленого спору пов`язано з доказуванням факту надання неякісних медичних послуг та їхніх наслідків. Спір вирішено судами двох інстанцій за результатами оцінки доказів: судами встановлено, що позивачем не доведено факту надання відповідачем неякісних медичних послуг, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та негативними наслідками. Клопотань про призначення експертизи представники, як позивача, так і відповідача не заявляли та зауважували, що у проведенні експертизи немає потреби.

Судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Колегія суддів враховує доводи касаційної скарги, які значною мірою стосуються оцінки доказів у справі, та вважає, що незгода заявника з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами не свідчить про те, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявника.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду цієї справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій. Позивач у цій справі не має права вимагати касаційного перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише з метою проведення ще одного слухання справи, переоцінки доказів та ухвалення нового судового рішення.

Випадків, за наявності яких судові рішення підлягали б касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Габрильчук Є. В., подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, не довів наявності винятків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Габрильчук Євгеній Віталійович, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Б`юті Арт» про захист прав споживача та відшкодування шкоди.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович