Справа № 751/6949/25
Провадження № 2/946/4022/25
У Х В А Л А

про забезпечення права дитини бути заслуханою

28 листопада 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Дойчевої М.Ф.

позивачки: ОСОБА_1

представника позивачки: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

27.10.2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачки про з`ясування думки дітей. Клопотання обґрунтована тим, що діти можуть підтвердити викладені у позовній заяві обставини.

У судовому засіданні позивачка та її представник подане клопотання підтримали та наполягли на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на те, що діти проживають разом з матір`ю та можуть надавати пояснення під її навіюванням.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 ЦПК України під час розгляду справи, малолітня або неповнолітня особа має також право безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Верховний Суд в постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 підтвердив, що в Україні не існує і законодавчо визначених вікових обмежень для дитини щодо висловлення нею думок під час вирішення судом питань, що стосуються її життя, а отже в кожній справі суддя приймає рішення щодо цього питання враховуючи індивідуальні об`єктивні та суб`єктивні фактори.

Тобто, орган, який вирішує відповідне спірне питання, за необхідності, враховуючи особливості справи та з метою правильного встановлення фактичних обставин справи, має право відібрати пояснення в дитини щодо спірних питань та врахувати їх в подальшому при вирішенні питання по суті.

Ініціатором заслуховування думки дитини у судовому засіданні може виступати сама дитина, її законний представник, представник органу опіки та піклування, сторони та їх представники. Окрім цього, для захисту інтересів малолітніх чи неповнолітніх осіб, з власної ініціативи збирати докази, що стосуються предмета спору, має право і суд (ст. 13 ЦПК України).

За обставинами даної справи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час досягла віку 17 років, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - віку 12 років.

У постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 465/6496/19 Верховний Суд зазначив, що думка дитини може бути висловлена: у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або залученої до участі в судовому засіданні з використанням режиму відеоконференції.

Отже, враховуючи специфіку спірних правовідносин та предмету судового розгляду, матеріали цивільної справи та процесуальні позиції сторін, оскільки для правильного встановлення обставин справи та перевірки доводів сторін є реальна необхідність визначення та вивчення думок дітей щодо питань, які є предметом судового розгляду, суд вважає, що з урахуванням опитування дітей слід провести в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в обстановці, що виключає вплив на них батьків та інших зацікавлених осіб, в тому числі їх представників, з видаленням їх із зали судового засідання.

Керуючись ст.ст.57, 60, 62, 136, 168, 184, 209, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника позивачки про з`ясування думки дітей у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, - задовольнити.

2. Забезпечити дітям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право бути заслуханими під час вирішення спору про позбавлення батьківських прав в режимі відеоконференції поза межами приміщення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, а саме з Чернігівського апеляційного суду.

3. Заслуховування думки дітей здійснити без присутності батьків, їх представників, за участю представника органу опіки та піклування виконкому Чернігівської міської ради та психолога Чернігівського міського центру соціальних служб.

4. Надати сторонам та їх представникам 14 днів для формулювання питань, які можуть бути поставлені під час опитування дитини.

5. Зобов`язати орган опіки та піклування Чернігівської міської ради та Чернігівський міський центр соціальних служб забезпечити явку уповноважених осіб в судове засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Бальжик