УХВАЛА

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 727/13968/24

провадження № 61-14590ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник - адвокат Романюк Валерій Ілліч,на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації (Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради), ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у грудні 2024 року звернулися до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням нової редакції позову, просили: визнати технічний паспорт, виготовлений 22 квітня 2015 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради на квартиру

АДРЕСА_1 таким, що не відповідає дійсності; зобов`язати ОСОБА_3 привести приміщення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до технічного паспорту Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації вбиральні розміром 0,8 кв.м, перенесення кухонної мийки та демонтажу водопровідної та каналізаційної мережі під підлогою; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 601,76 грн матеріальної шкоди та 8 000,00 грн моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що за час шлюбу позивачі придбали однокімнатну квартиру

АДРЕСА_2 . Над вказаною квартирою розташована однокімнатна квартира АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно з планом будинку та технічнимпаспортом Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації у квартирі АДРЕСА_1 зазначені житлова кімната площею 20,40 кв. м. та вбиральня площею 0,8 кв. м без душової чи ванни. У середині січня 2024 року внаслідок неправомірного проведення мережі водопостачання та розведення витоків у квартирі АДРЕСА_3 під підлогою розпочалося замокання стелі житлової кімнати квартири АДРЕСА_2 , яке продовжувалось до 04 березня 2024 року та призвело до руйнування штукатурки. Позивачі вважали, що їм заподіяно майнову шкоду у розмірі 15 601,76 грн, яка за висновком будівельно-технічної експертизи судового експерта спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Юзвенко Р. В. від 09 жовтня 2024 року №178 є вартістю ремонтно-відновлювальних робіт, та завдано моральну шкоду, яку вони визначили у розмірі 8 000,00 грн.

02 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі

3 335,82 грн. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн. В іншій частині відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Чернівецький апеляційний суд своєю постановою від 01 жовтня 2025 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівцівід 02 червня 2025 року змінив.

Абзац перший резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2025 року виклав в наступній редакції: «У позові ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації (Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання технічного паспорту таким, що не відповідає дійсності, зобов`язання приведення допоміжного приміщення до попереднього стану, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання технічного паспорту таким, що не відповідає дійсності, зобов`язання приведення допоміжного приміщення до попереднього стану, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково».

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівцівід 02 червня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 2 000 грн змінив.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн кожному.

В іншій частині рішення залишив без змін.

20 листопада 2025 року адвокат Романюк В. І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі 3 028,00 грн.

Ціна позову в цій справі у частині вимог майнового характеру станом на

01 січня 2025 року не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 80 = 242 240,00грн). В частині позовних вимог немайнового характеру справа № 727/13968/24 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник - адвокат Романюк Валерій Ілліч, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від

02 червня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від

01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації (Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради), ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов