Провадження №2/447/1465/25
Справа №456/3931/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

01.12.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

21.07.2025 представник Акціонерного товариства «Акцент Банк» Шкапенко О.В. звернувся в Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59636,38 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн.. В обгрунтування позовної заяви наведено таке. Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

30.10.2024 ОСОБА_1 уклала з Банком кредитний договір №А218СТ35, щодо надання останній кредиту в розмірі 50000,00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 29.10.2029) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Станом на 04.07.2025 заборгованість відповідачки за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 59636,38 грн., яка складається з: 49188,38 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 10148,83 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; 299,17 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.

Разом з позовною заявою представником позивача АТ «Акцент-Банк» подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2025 цивільну справу №456/3931/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

08.10.2025 на адресу суду надійшла цивільна справа №456/3931/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

27.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження від 27.10.2025 суд надсилав відповідачці на адресу місця її реєстрації, проте така повернулась на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 30.10.2024 між АТ «Акцент-банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав та надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідачка засвідчила, що ознайомилася та погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, зобов`язується виконувати ці умови та правила і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на банківському сайті АТ «Акцент-Банк»: www.a-bank.com.ua/terms.

30.10.2024 відповідачем підписано заяву про надання послуги «Швидка готівка» №А218СТ35.

Згідно з наданим банком розрахунком за кредитним договором №А218СТ35 від 30.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 станом на 04.07.2025 становить 59636,38 грн., яка складається з: 49188,38 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 48958,82 грн. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 10148,83 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 299,17 грн. заборгованість за пенею.

Відповідно до меморіального ордеру №TR.41086613.35623.70287 від 30.10.2024, АТ «Акцент банк» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50000 грн. згідно з договором №А218СТ35 від 30.10.2024.

Позивачем на підтвердження позовних вимог долучено виписку по кредиту ОСОБА_1 за період з 30.10.2024 по 03.07.2025.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідачка скористалася кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором не виконала у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачкою не спростовано факт відсутності заборгованості, про яку заявлено Банком у позовній заяві. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо стягнення із відповідача пені у розмірі 299,17 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями п. 18 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022 передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію російської федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 21.07.2025, а враховуючи вище викладене, нарахування позивачем пені за період після 24.02.2022 не відповідає вимогам норм вищевикладеного нормативно-правового акту, а отже, така вимога позивача не може бути задоволена судом.

За таких обставин, з 24 лютого 2022 року відповідно до вимог пункту 18 Закону України №2120-IX від 15.03.2022 позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені).

У межах заявлених позовних вимог розмір пені за договором становить 299,17 грн. На підставі викладеного, пеня у розмірі 299,17 грн. стягненню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2410,25 грн., виходячи з розрахунку: 59337,21 грн. (розмір задоволених позовних вимог) / 59636,38 грн. (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 265, 268, 279, 280, 281, 282, 284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором №А218СТ35 від 30.10.2024 у розмірі 59337 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста тридцять сім) гривень 21 копійку, яка складається з: 49188,38 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 10148,83 грн. - - загальний залишок заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» 2410 (дві тисячі чотириста десять) гривень 25 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент Банк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська 11, , МФО 307770.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 01.12.2025.

Суддя Павлів В. Р.