Справа № 462/4325/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 листопада 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Ковбаси К. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пащук С. І., 18.06.2025 року (вх. № 13315) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовомдо ОСОБА_2 , у якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 51 000 грн 00 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач разом із чоловіком вирішили придбати автомобіль. Вони знайшли оголошення про продаж автомобіля "Renault Scenic", сірого кольору, вартістю 9 200 доларів США.

Сторони домовились, що направлять завдаток у розмірі 51 000 грн. 00 коп., тобто 20% від загальної вартості автомобіля. ОСОБА_2 надіслав на мобільний номер чоловіка позивачки зображення його картки «ПриватБанк» із номером НОМЕР_1 , а також зображення його паспорта та зображення розписки.

03.12.2018 року о 10 год 32 хв. позивачка перебувала у відділенні "ПриватБанку", що за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 96Б, та на вище вказаний рахунок перекинула грошові кошти в розмірі 51 000 грн. 00 коп. (із комісією 256 грн 28 коп.).

Приблизно через годину чоловіку позивачки перетелефонував ОСОБА_2 та повідомив, що дійсно на його рахунок надійшли вище вказані грошові кошти у розмірі 51 000 грн. 00 коп. та запевнив ОСОБА_3 , що він вже займається питанням доставки автомобіля в Україну та до 06.12.2018 року автомобіль буде у позивачки. ОСОБА_2 у визначений час не з`явився, в подальшому на дзвінки не відповідав та не повернув грошові кошти отримані в якості завдатку за автомобіль. Станом на сьогодні позивачці не повернуто коштів та не доставлено вище вказаний автомобіль. Таким чином, відповідач безпідставно набув грошові кошти в сумі 51 000 грн. 00 коп. По факту незаконного заволодіння коштами порушено кримінальне провадження Франківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області порушено кримінальне провадження №0003605 від 06.12.2018 року за ч. 1 ст. 190 КК України. В подальшому справу було передано Сихівському ВП ГУПН НП у Львівській області. В межах даного кримінального провадження позивачку було допитано в якості потерпілої особи. Відповідно до розписки від 02.12.2018 року відповідач взяв аванс у розмірі 1800 доларів США (по курсу НБУ станом на 03.12.2028 року 51 000 грн 00 коп.) за авто.

Тобто, між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, проте такий договір не виконаний, оскільки кошти відповідно до розписки відповідач отримав, а автомобіль не передав покупцеві (позивачці). З огляду на зазначене просить позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 18.06.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 53).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. (а.с. 56-57).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.10.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 87-88).

Позиція сторін по справі.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пащук С. І., у судове засідання не з`явився. Однак, 27.06.2024 року (вх. № 26868) подав письмову заяву, у якій просить суд розглядати справу за відсутності сторони позивача, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.

Суд приймає до уваги таку заяву, оскільки, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

З огляду на зазначене суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля "Renault Scenic", сірого кольору, вартістю 9 200 доларів США, що підтверджується фотоматеріалами, у яких наявна розписка про те що ОСОБА_2 взяв аванс у розмірі 1 800 доларів США за автомобіль "Renault Scenic", сірого кольору, 2015 року випуску, загальною вартістю 9 200 доларів США у ОСОБА_1 .. Кошти тримав через Приват 24 (а.с. 14-21).

Окрім цього, судом досліджені надані стороною позивача копії матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 (а.с. 22-44).

Застосоване судом законодавство та висновки суду.

Частинами 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання стало-ся з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання стало-ся з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплати-ти суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) зав-датку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що сума, яка надана позивачем відповідачу згідно розписки, наведеної вище, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 51 000 грн 00 коп., отриманих як аванс грошових коштів.

Судові витрати по справі.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява про стягнення витрат на правову допомогу залишається судом без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд - -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: