Справа № 610/3621/25
провадження № 2/610/1686/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.12.2025 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Черепахи А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 610/3621/25 (провадження № 2/610/1686/2025) за позовом Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 50705,22 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між КП «Балаклійські теплові мережі» БМР ХО та ОСОБА_1 виникли договірні відносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії на підставі договору № 530 від 01.10.2012 та Індивідуального договору, який є публічним договором приєднання та опублікований на офіційному сайті Ізюмської районної ради Харківської області в мережі Інтернет. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався своєчасно здійснювати оплату за надані послуги.

Відповідач протягом часу з 01.01.2022 по 31.08.2025 користувався послугами КП «Балаклійські теплові мережі» БМР ХО з постачання централізованого опалення, однак оплату за послуги вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.09.2025 виникла заборгованість у сумі 50705,22 гривень, з яких: за послуги теплопостачання 33 775,53 грн, втрати від інфляційних процесів за весь час прострочення - 8 908,62 грн, пеня - 5278,24 грн та три відсотки річних - 2742,83 грн.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 02.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не надав.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова Влада», причини неявки суду не відомі, відзив або заперечення на позов подано не було.

Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

01.10.2012 між відповідачем та КП БРР «Балаклійські теплові мережі» укладено договір № 530 з приводу надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

З 14.09.2023 на підставі ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII набрав чинності індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії для мешканців багатоквартирних будинків, який є публічним договором приєднання та опублікований на офіційному сайті Ізюмської районної ради Харківської області в мережі Інтернет.

Відповідно до п.1 Договору КП Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» (зміна назви підприємства з 07.03.2024 КП «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області, скорочене КП «Балаклійські теплові мережі» БМР ХО), як виконавець послуг, зобов`язався надавати вчасно та відповідної якості послуги з централізованого, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 8.1 Договір укладається на 1 рік і набуває чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку подовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідності перегляду.

Згідно з розрахунками, через несплату послуг за відповідачем виникла така заборгованість: 33775,53 грн - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2020 до 31.08.2025. Крім того позивачем нараховано інфляційні витрати у розмірі 8908,62 грн, пеню 5278,24 грн, 3% річних 2742,83 грн.

Боржник протягом періоду надання послуг з централізованого опалення на якість комунальних послуг не скаржився, заяв про виклик представника позивача для складання акту-претензїї щодо неякісного надання послуг теплопостачання до КП «Балаклійські теплові мережі» КП БМР ХО не надходило.

Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги постачання теплової енергії, передбачений ст.ст. 9, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно з ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами договірних правовідносин у зв`язку з наданням позивачем послуг з постачання теплової енергії відповідачу, наявності у відповідача невиконаних зобов`язань за договором про постачання теплової енергії по оплаті наданих послуг.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період 01.01.2022 до 31.08.2025 у розмірі 33775,53 грн.

Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу на ім`я відповідача, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних втрат, пені та 3 % річних суд зазначає, наступне.

Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 8908,62 грн. інфляційні втрати за період з 01.01.2022 по 31.08.2025, 2742,83 грн. - 3% річних за період з 01.01.2022 по 31.08.2025, 5278,24 грн пеня за період з 16.03.2025 по 15.09.2025.

05.03.2022 Кабінетом міністрів України прийнято Постанову № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі Постанова), яка набрала чинності 06.03.2022 і застосовується з 24 лютого 2022 року. Абзац 1 п. 1 даної Постанови встановлює, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Згідно із розрахунком інфляційні витрати у розмірі 399,27 грн та 3% річних 34,51 грн, а всього 434,27 грн, нараховані позивачем за період з 01.01.2022 до 24.02.2022, тобто до введення в дію в Україні воєнного стану, отже вказані суми мають бути стягнуті у судовому порядку.

Щодо нарахування позивачем інфляційних витрат у розмірі 8508,85 грн (8908,62-399,77= 8508,85) за період з 01.03.2022 по 31.08.2025, пені за період з 16.03.2025 по 15.09.2025 в сумі 5278,24 грн та 3% річних 2708,32 грн (2742,83-34,51=2708,32), а всього 16495,41 грн, тобто після введення в дію в Україні воєнного стану, отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про постачання теплової енергії по оплаті наданих послуг у розмірі 33775,53 грн, інфляційні витрати у розмірі 399,27 грн та 3% річних 34,51 грн, а всього 34209,81.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1634,15 грн. (67,46%).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області заборгованість за оплату послуг з постачання теплової енергії у сумі 34209,81 (тридцять чотири тисячі двісті дев`ять грн. 81 коп.) гривень, витрати зі сплати судового збору у сумі 1634,15 (одна тисяча шістсот тридцять чотири грн. 15 коп.) гривень.

В іншій частині позову- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому законом порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Комунальне підприємство «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області, місцезнаходження: 64207, м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, вул. Максима Шелеханя, б. 72, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя В.М. Тімонова