печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2025 р. Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Сіренко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еф.Ті.-Юніон» Баша Вікторії Олександрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Еф.Ті.-Юніон» про забезпечення позову до подання позовної заяви та просить:

1) накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, яка належить на праві власності ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного об`єкта нерухомості, у тому числі дії, пов`язані з його відчуженням, обтяженням чи зміною права власності;

2) заборонити проведення будь-яких ремонтних, будівельних або інших робіт у квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000 до завершення розгляду справи по суті та виконання судового рішення.

Заява обґрунтовується тим, що ТОВ «Еф.Ті.-Юніон» має намір звернутися до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою приведення будинку до первісного стану шляхом знесення самочинно збудованого балкону, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який є об`єктом пам`ятки культурної спадщини.

Позивач зазначає, що є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_3. Відповідно до проектної документації будинку, зазначене нежитлове приміщення розташоване на цокольному поверсі. Безпосередньо над ним знаходиться квартира АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1. Право власності підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №448089506 від 16.10.2025 року.

Вказує, що відповідач із травня 2024 року здійснює ремонтні роботи за вказаною адресою. Зокрема, ним самовільно збудовано балкон без отримання відповідних дозвільних документів, із порушенням державних будівельних норм та вимог чинного законодавства, зокрема щодо охорони культурної спадщини.

Факт виконання ремонтно-будівельних робіт без належної дозвільної документації зафіксовано в Акті проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 04.06.2025 №16, а також у низці повідомлень Департаменту охорони культурної спадщини ВО КМР (КМДА), Державної інспекції архітектури та містобудування України та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Також зазначає, що на адресу власника квартири уповноваженими органами неодноразово надсилалися приписи про необхідність надання відповідної проектно-дозвільної документації, а у разі її відсутності - припинити виконання робіт та привести балкон у відповідність до затвердженого проекту забудови. Проте власник квартири не надав проектно-дозвільної документації, а ремонтно-будівельні роботи не були припинені, що свідчить про самочинність будівництва.

Будинок є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення. Наказом Міністерства культури і туризму України «Про затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 15.04.2008 № 424/1/16-08, житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_5 занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення, за охоронюваним № 456-Кв.

Зокрема, житловий будинок (флігель) за адресою: АДРЕСА_6 має охоронний № 456/2-Кв.

Таким чином, самочинне будівництво балкону здійснюється не тільки без належної проектно-дозвільної документації, але й в будинку який є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, за охоронюваним № 456-Кв.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд дослідивши обставини справи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову в частині заборонити проведення будь-яких ремонтних, будівельних або інших робіт у вказаній кварирі, враховуючи при цьому, що вказані заходи носять тимчасовий характер, обмежують права лише в частині, забезпечуючи позивачу право на ефективний захист.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати на скільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим слід зазначити, що до заяви про забезпечення позову не додано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вживає заходи щодо відчуження належного йому майна і як це може вплинути на вимоги позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

В даному випадку суд не вбачає підстав для крайнього заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту, адже вказаний захід забезпечення позову не є співмірним з вимогами, які планує пред`явити ТОВ «Еф.Ті.-Юніон» до ОСОБА_1 , а також заявник не вказує, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, а відтак суд вважає у задоволенні заяви в цій частині необхідно відмовити.

При цьому, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині, що полягає у забороні проведення ремонтних, будівельних або інших робіт балкону у квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000 до завершення розгляду справи по суті та виконання судового рішення, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином заборона вчиняти певні дії може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еф.Ті.-Юніон» Баша Вікторії Олександрівни про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Заборонити проведення будь-яких ремонтних, будівельних або інших робіт балкону у квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000 до завершення розгляду справи по суті та виконання судового рішення.

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ця ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 07.11.2025.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еф.Ті.-Юніон», адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, оф. 174.

Боржники: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Ю. Г. Головко