справа № 619/4830/25
провадження № 2/619/2113/25
02 грудня 2025 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіКоваленко Н.В.
за участю секретаря судового засіданняНосачової І.В.
Справа № 619/4830/25
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідачі: ОСОБА_2
Дергачівська міська рада Харківського району Харківської області;
розглянув у порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, в порядку спадкування за законом, про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою, про припинення спільної часткової власності, про виділ в натурі та визнання права власності в цілому.
Стислий виклад позиції сторін.
20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, в порядку спадкування за законом, про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями , земельною ділянкою, про припинення спільної часткової власності, про виділ в натурі та визнання права власності в цілому.
В обґрунтування позову зазначила, що згідно відповіді з Архівного відділу Харківської районної державної (військової) адміністрації Харківської області № 06-34/107 від 08.08.2025 надано засвідчену копію рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради від 23 лютого 1996 року № 22 « Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської ради в приватну власність» та архівний витяг зі списку громадян, доданого до цього рішення, щодо передачі у приватну власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 . Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів № 22 від 23 лютого 1996 року « Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської Ради в приватну власність», згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 та заяв громадян села Руська Лозова виконком Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів вирішив передати безоплатно в приватну власність присадибні земельні ділянки громадянам села Руська Лозова , згідно списку. Громадянам, які отримали присадибні ділянки в приватну власність використовувати за цільовим призначенням. Згідно рішення № 22 від 23 лютого 1996 року виконавчого комітету Рісько-Лозівської сільської Ради народних депутатів ОСОБА_3 передано земельну ділянку розміром 0,17 га по АДРЕСА_2 та земельну ділянку по АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , батько позивачки ОСОБА_1 , перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2008 року у справі №2-1056/2008 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по якій за ОСОБА_1 на жилий будинок літ. «Б-1», прибудовою літ. «Б-1», верандою літ. «б» , льох літ. « Є», частину сараю літ. «В», що розташовані в АДРЕСА_3 , а за ОСОБА_2 визнано право власності на жилий будинок лі. « А-1», 2/3 частини сараю літ. «В», льох літ. «в», літню кухню літ. «Г», вбиральню літ. «Д», колонку № 5, що розташовані в АДРЕСА_3 . Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння з надвірними будівлями, на частину самочинного будівництва, в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння з надвірними будівлями, на частину самочинного будівництва в порядку спадкування за законом провадженням закрито.
Згідно технічного паспорту, виданого комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 20.07.2007 року проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 ( інвентаризаційна справа № 435, реєстраційний № 2-376). На час затвердження мирової угоди за адресою: АДРЕСА_3 були розташовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м. , житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,2 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «Д», погріб літ. «Е», огорожа №1-4, колонка №5.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Русько - Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 27.03.2009 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 47/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_3 . Підстава: рішення виконкому Русько-Лозівської сільської ради від 10.02.2009 року № 25. 20 березня 2009 року право власності на 47/100 частини було зареєстроване за ОСОБА_2 в КПТІ « Інверос» за реєстровим номером 376, в реєстрову книгу № 2.
Роками, між колишніми співвласниками домоволодіння, склався порядок користування житловими будинками та надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 2500 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час фактичний порядок користування існує між власниками вищевказаного домоволодіння, фактично був затверджений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області, але юридично ніяк не закріплений та не приведений до логічного кінця законодавчо визначеного. Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 свого часу звертались до КП Харківської районної ради «Архітектурне бюро» для добровільного поділу домоволодіння та закріплення за кожним із співвласників фактично тих приміщень в житловому будинку та надвірними будівлями, якими вони користуються тривалий час та вважають своєю власністю і які фактично закріплені ухвалою Дергачівського районного суду.
Згідно висновку, наданого КП Харківської районної ради «Архітектурне бюро» № 74/21 від 03.12.2021 року про технічну можливість розподілу присадибної ділянки на дві самостійні ділянки для обслуговування житлових будинків та господарчих будівель і споруд в АДРЕСА_3 для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виданого на підставі заяви замовників ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , передбачено поділити присадибну ділянку загальною площею 2500 кв.м., житлові будинки, надвірні будівлі і споруди в АДРЕСА_3 по фактичному користуванню на дві самостійні, для обслуговування індивідуальних житлових будинків з господарчими будівлями та спорудами і створення комфортабельного проживання. Відповідно технічного паспорту, розробленого Комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» 20.07.2007 на присадибній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», ганок літ. «а», житловий будинок літ. «Б-1», прибудова літ. «Б1-1», веранда літ. «б» , надвірні будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «Д», погріб літ. «Е», колонка N 5, огорожа N1- N 4. Згідно фактичного користування за даною садибною ділянкою закріплена земельна ділянка площею 2500 кв.м. ОСОБА_1 належить право власності на 53/100 частини житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Русько-Лозівською сільською радою від 27.03.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської рад від 10.02.2009 року № 25, ОСОБА_2 належить право власності на 47/100 частини житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Русько-Лозівською сільською радою від 27.03.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської рад від 10.02.2009 року № 25. Згідно заяви замовників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передбачено поділити присадибну ділянку, житлові будинки, будівлі та споруди в АДРЕСА_3 на дві самостійні земельні ділянки з житловими будинками таким чином: присадибна ділянка площею 1250 кв.м., поштова адреса: АДРЕСА_4 - житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,60 кв.м та житловою площею 52,30 кв.м.; господарчі будівлі і споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «N5»,огорожа літ. «N1,N2 N4»; присадибна 1250 кв.м., поштова адреса: АДРЕСА_2 - житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,20 кв.м., житловою площею 67,80 кв.м.; господарчі будівлі та споруди: погріб літ. «Е», огорожа літ. «N3». В середині ділянки між будинками існує паркан. До кожного домоволодіння є окремі існуючі під`їзди по АДРЕСА_4 . З урахуванням діючого містобудівного і земельного законодавства, будівельних норм і правил, можливо розділити присадибну ділянку в АДРЕСА_3 на дві самостійні земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарчих будівель і споруд, згідно заяви по фактичному користуванню замовників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Запропоновано: використання земельних ділянок за цільовим призначенням (для обслуговування житлових будинків, господарчих будівель і споруд): присадибна ділянка площею 1250,0 кв.м., житловий будинок літ. «А-1» прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,60 кв.м та житловою площею 52,30 кв.м.; господарчі будівлі і споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «N5»,огорожа літ. «N1,N2 N4» закріпити по фактичному користуванню за ОСОБА_2 , а також рекомендувати Дергачівській міській раді залишити поштову адресу: АДРЕСА_4 ; присадибна ділянка площею 1250,0 кв.м., житловий будинок « Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1» і верандою літ. «б» загальною площею 92,20 кв.м., житловою площею 67,80 кв.м.; господарчі будівлі та споруди: погріб літ. «Е», огорожа літ. «N3», закріпити за ОСОБА_1 , а також рекомендувати Дергачівській міській раді залишити поштову адресу: АДРЕСА_2 .
Між співвласниками житлових будинків , розташованих АДРЕСА_2 фактично визначено порядок користування , який має було визначено мировою угодою від 08 квітня 2008 року та закріплено ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2008 (справа № 2-1056/2008), визнано право власності на житлові будинки, господарчі будівлі і споруди, як запропоновано у висновку про технічну можливість поділу, але без визначення часток співвласників.
20 лютого 2022 року, на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_2 . Згідно проведеної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_2 розташований житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,2 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м. та надвірні будівлі: погріб літ. «Е», ворота з хвірткою № 3. 20 лютого 2022 року, на замовлення ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_4 . Згідно проведеної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_4 розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «Д», погріб літ. «Е», ворота №1, паркан №2, паркан №4, колонка №5
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
20 серпня 2025 року позивачем подано до суду позовну заяву.
21 серпня 2025 року представник позивача через систему Електронний суд подала до суду уточнену позовну заяву.
25 серпня 2025 року представник позивача подала клопотання про витребування доказів.
26 серпня 2025 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11 год 30 хв 23.09.2025.Клопотання представника позивача задоволено, витребувано докази.
29 серпня 2025 року надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів.
01.09.2025 року надійшла відповідь з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області на ухвалу суду про витребування доказів від 26.09.2025 року.
08.09.2025 року надійшла відповідь з Харківського обласного державного архіву на ухвалу суду про витребування доказів від 26.09.2025 року.
22 вересня 2025 від представника Дергачівської міської ради Харківської області, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника.
23 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника. При прийнятті рішення покладався на розсуд суду.
У судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мироненко С.М. не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
У судове засідання представник відповідача Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при прийнятті рішення, покладався на розсуд суду.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання відповідач у справі ОСОБА_2 не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не вручена під час доставки та повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України».
На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року; «Олександр Шевченко проти України», заява № 8771/02, 26 квітня 2007 року). У рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Як вбачається з засвідченої копії рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради від 23 лютого 1996 року № 22 « Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської ради в приватну власність» та архівного витяг зі списку громадян, доданого до цього рішення, наданої Архівним відділом Харківської районної державної (військової) адміністрації Харківської області № 06-34/107 від 08.08.2025 , щодо передачі у приватну власність , земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оформлена на ім`я ОСОБА_3 .
Згідно Рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів № 22 від 23 лютого 1996 року « Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської Ради в приватну власність», згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 та заяв громадян села Руська Лозова виконком Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів, вирішив передати безоплатно в приватну власність присадибні земельні ділянки громадянам села Руська Лозова , згідно списку громадянам, які отримали присадибні ділянки в приватну власність використовувати за цільовим призначенням. (а.с.17)
Згідно рішення № 22 від 23 лютого 1996 року виконавчого комітету Рісько-Лозівської сільської Ради народних депутатів ОСОБА_3 передано земельну ділянку розміром 0,17 га по АДРЕСА_2 та земельну ділянку по АДРЕСА_2 (зворотня сторона а.с.17).
Як вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 12 серпня 2025, виданого Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 74, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (зворотня сторона а.с.18).
Як вбачається із повторного свідоцтва про народження, виданого Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 4., батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . (зворотня сторона а.с.18).
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим 12 серпня 2025 року Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 49 ( зворотня сторона а.с.19).
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2008 року у справі №2-1056/2008 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по якій за ОСОБА_1 визнано право власності на жилий будинок літ. «Б-1», прибудовою літ. «Б-1», верандою літ. «б» , льох літ. « Є», частину сараю літ. «В», що розташовані в АДРЕСА_3 , а за ОСОБА_2 визнано право власності на жилий будинок лі. « А-1», 2/3частини сараю літ. «В», льох літ. «в», літню кухню літ. «Г», вбиральню літ. «Д», колонку № 5, що розташовані в АДРЕСА_3 .Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння з надвірними будівлями, на частину самочинного будівництва, в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння з надвірними будівлями, на частину самочинного будівництва в порядку спадкування за законом провадженням закрито. (а.с.20-21).
Згідно технічного паспорту, виданого комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 20.07.2007 року проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 ( інвентаризаційна справа № 435, реєстраційний № 2-376). На час затвердження мирової угоди за адресою: АДРЕСА_3 були розташовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м. , житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,2 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «Д», погріб літ. «Е», огорожа №1-4, колонка №5 (а.с.26-27).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Русько - Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 27.03.2009 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 53/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_3 . Підстава: рішення виконкому Русько-Лозівської сільської ради від 10.02.2009 року № 25. 20 березня 2009 року право власності на 53/100 частини було зареєстроване за ОСОБА_1 в КПТІ « Інверос» за реєстровим номером 376, в реєстрову книгу № 2 ( а.с.25).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Русько - Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 27.03.2009 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 47/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_3 . Підстава: рішення виконкому Русько-Лозівської сільської ради від 10.02.2009 року № 25. 20 березня 2009 року право власності на 47/100 частини було зареєстроване за ОСОБА_2 в КПТІ « Інверос» за реєстровим номером 376, в реєстрову книгу № 2. ( зворотня сторона а.с.30).
Згідно висновку, наданого КП Харківської районної ради «Архітектурне бюро» № 74/21 від 03.12.2021 року про технічну можливість розподілу присадибної ділянки на дві самостійні ділянки для обслуговування житлових будинків та господарчих будівель і споруд в АДРЕСА_3 для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виданого на підставі заяви замовників ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , передбачено поділити присадибну ділянку загальною площею 2500 кв.м., житлові будинки, надвірні будівлі і споруди в АДРЕСА_3 по фактичному користуванню на дві самостійні, для обслуговування індивідуальних житлових будинків з господарчими будівлями та спорудами і створення комфортабельного проживання. Відповідно технічного паспорту, розробленого Комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» 20.07.2007 на присадибній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», ганок літ. «а», житловий будинок літ. «Б-1», прибудова літ. «Б1-1», веранда літ. «б» , надвірні будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «Д», погріб літ. «Е», колонка N 5, огорожа N1- N 4. Згідно фактичного користування за даною садибною ділянкою закріплена земельна ділянка площею 2500 кв.м. ОСОБА_1 належить право власності на 53/100 частини житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Русько-Лозівською сільською радою від 27.03.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської рад від 10.02.2009 року № 25, ОСОБА_2 належить право власності на 47/100 частини житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Русько-Лозівською сільською радою від 27.03.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської рад від 10.02.2009 року № 25. Згідно заяви замовників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передбачено поділити присадибну ділянку, житлові будинки, будівлі та споруди в АДРЕСА_3 на дві самостійні земельні ділянки з житловими будинками таким чином: присадибна ділянка площею 1250 кв.м., поштова адреса: АДРЕСА_4 - житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,60 кв.м та житловою площею 52,30 кв.м.; господарчі будівлі і споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «N5»,огорожа літ. «N1,N2 N4»; присадибна 1250 кв.м., поштова адреса: АДРЕСА_2 - житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,20 кв.м., житловою площею 67,80 кв.м.; господарчі будівлі та споруди: погріб літ. «Е», огорожа літ. «N3». В середині ділянки між будинками існує паркан. До кожного домоволодіння є окремі існуючі під`їзди по АДРЕСА_4 . З урахуванням діючого містобудівного і земельного законодавства, будівельних норм і правил, можливо розділити присадибну ділянку в АДРЕСА_3 на дві самостійні земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарчих будівель і споруд, згідно заяви по фактичному користуванню замовників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Запропоновано: використання земельних ділянок за цільовим призначенням (для обслуговування житлових будинків, господарчих будівель і споруд): присадибна ділянка площею 1250,0 кв.м., житловий будинок літ. «А-1» прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,60 кв.м та житловою площею 52,30 кв.м.; господарчі будівлі і споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «N5»,огорожа літ. «N1,N2 N4» закріпити по фактичному користуванню за ОСОБА_2 , а також рекомендувати Дергачівській міській раді залишити поштову адресу: АДРЕСА_4 ; присадибна ділянка площею 1250,0 кв.м., житловий будинок « Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1» і верандою літ. «б» загальною площею 92,20 кв.м., житловою площею 67,80 кв.м.; господарчі будівлі та споруди: погріб літ. «Е», огорожа літ. «N3», закріпити за ОСОБА_1 , а також рекомендувати Дергачівській міській раді залишити поштову адресу: АДРЕСА_2 . ( а.с.28-31)
Як вбачається, 20 лютого 2022 року, на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_2 . Згідно проведеної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_2 розташований житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,2 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м. та надвірні будівлі: погріб літ. «Е», ворота з хвірткою № 3. Також, 20 лютого 2022 року, на замовлення ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_7 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_4 . Згідно проведеної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_4 розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «Д», погріб літ. «Е», ворота №1, паркан №2, паркан №4, колонка №5 (а.32-34)
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1, 3статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України.
Статтею 319 ЦПК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.355 ЦК України: Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ст.357 ЦК України: Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.
Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності
Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу щодо можливості поділити річ без втрати її цільового призначення.
Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України. Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20 вказала, що у результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК України, частини першої статті 50 ЖК України.
До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина першастатті 377 ЦК України).
Крім того, за правилами частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Частина четверта статті 120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.
Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.
Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.
При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України необхідно виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.
На замовлення позивачки у справі та відповідача у справі ПП «Перспектива Земля» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_3 .
Відповідно до п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127), свідоцтво про право на спадщину може бути оформлене лише на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, необхідна для такого присвоєння технічна документація може бути виготовлена на замовлення спадкоємця, статус якого може бути підтверджений витягом із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу, або рішенням суду.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Наведене стосується також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Суд оцінює докази відповідно до ст. 89 ЦПК України, надаючи оцінку кожному доказу окремо та в сукупності. Висновок експерта оцінюється відповідно до статей 102104 ЦПК України.
Оцінивши всі докази, суд дійшов висновку, що визнання права власності на частину земельної ділянки , припинення спільної часткової власності, виділ частки позивачу за фактичним користуванням та визнання права власності за кожною стороною на виділені частини будинку і надвірних споруд, є законним, обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах має місце поділ майна, результатом якого є припинення правовідносин спільної часткової власності, оскільки майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, і кожному із них визначається окрема площа цього нерухомого майна.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат суд не вирішує.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Закріпити за ОСОБА_1 право користування житловим будинком « Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,20 кв.м., житловою площею 67,80 кв.м.; господарчими будівлями та споруди: погріб літ. «Е», огорожа літ. «N3», що розташовані на земельній ділянці розміром1250 кв.м.., за адресою: АДРЕСА_3 , що складає 53/100 частки у праві спільної часткової власності.
Закріпити за ОСОБА_2 право користування житловим будинком літ. «А-1» прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,60 кв.м та житловою площею 52,30 кв.м.; господарчі будівлі і споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «N5»,огорожа літ. «N1,N2 N4», що розташовані на земельній ділянці розміром 1250,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , що складає 47/100 частки у праві спільної часткової власності.
Припинити спільну часткову власність на домоволодіння АДРЕСА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б» загальною площею 92,20 кв.м., житловою площею 67,80 кв.м.; господарчими будівлями та споруди: погріб літ. «Е», огорожа літ. «N3», що розташовані на земельній ділянці розміром 1250,0 кв.м., з подальшим присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_2 .
Інші будівлі (житловий будинок літ. «А-1» прибудовою літ. «А1-1», ганком літ. «а» загальною площею 65,60 кв.м та житловою площею 52,30 кв.м.; господарчі будівлі і споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «N5»,огорожа літ. «N1,N2 N4», що розташовані на земельній ділянці розміром 1250,0 кв.м., з подальшим присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_4 , залишити у власності відповідача ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( паспорт серія НОМЕР_5 , виданий 22.05.1997 року Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області, РНОКПП: НОМЕР_6 ), місце реєстрації: АДРЕСА_2
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (паспорт НОМЕР_7 , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 05.10.1998 року), РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 .
Суддя Н. В. Коваленко