Справа № 456/1783/24
Провадження № 2/456/102/2025
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

24 листопада 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

при секретарі Дверій Ю.Р.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області із врахуванням заяви про зміну предмету позову перебуває позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок.

10.11.2025 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника відповідача Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» адвоката Галушко О.І. надійшло клопотання про зупинення провадження в даній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 456/252/22.

В обґрунтування клопотання зазначає, що при прийнятті справи № 456/252/22 до свого розгляду Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що ураховуючи обставини справи, норми матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли у цій справі, актуальність справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа може містити виключну правову проблему. З ухвали Великої Палати Верховного Суду від 29.10.2025 у справі № 456/252/22, зокрема, п. 51, 54 вбачається, що у судовій практиці Верховного Суду сформувалися два різні підходи щодо належного способу захисту в подібних правовідносинах, які не сприяють розумній передбачуваності судових рішень та створюють загальну атмосферу відсутності правової визначеності, а за результатами розгляду зазначеної справи, зокрема буде вирішено питання щодо належного та ефективного способу судового захисту у випадку, коли орендодавець у спірних правовідносинах вважає, що його право порушене (зокрема у зв?язку з неукладеністю спірного договору за відсутності підпису).

Підсумовуючи вищенаведене, у зв?язку з подібністю правовідносин у цій справі №456/1783/24 та у справі № 456/252/22, переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду, існуванням виключної правової проблеми у такого виду правовідносинах, необхідності формулювання чіткого та усталеного підходу щодо визначення належного та ефективного способу захисту, з метою правильного вирішення справи просить зупинити провадження в даній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 456/252/22.

Представники сторін подали заяви про вирішення питання про зупинення провадження за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із позицією сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

25.06.2025 колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду постановлено ухвалу про передачу справи № 456/252/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів Другої судової палати вважала за необхідне підтвердити та уточнити висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) про те, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт можна спростувати не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, - шляхом викладення у мотивувальній частині судового рішення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника його права володіння на ці ділянки. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок та/або скасування відповідного речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залежно від установлених обставин.

Мотивувала ухвалу тим, що у справі, переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суди мають вирішити, чи є обраний позивачем спосіб - повернення земельної ділянки власнику - належним та ефективним способом судового захисту.

Таким чином, спірні правовідносини у справі №456/1783/24 та у справі №456/252/22, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 29.10.2025 справа № 456/252/22 за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про визнання недійсними договорів оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, а також зважаючи на те, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду в справі № 456/252/22 матимуть суттєве значення для вирішення даної справи та забезпечення сталості та єдності судової практики у подібних правовідносинах, зокрема, обраного способу захисту, наявні підстави для зупинення провадження у справі № 456/1783/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Платою Верховного Суду в справі № 456/252/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.11.2025, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 24.11.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 28.11.2025.

Керуючись ст. 252 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі № 456/1783/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №456/252/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 28.11.2025.

Суддя Л.В.Гула