печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2025 р. Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 757/40462/25-ц за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2025 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» заборгованість у розмірі 110 822,88 грн., з яких: 90 531,68 грн. - за утримання будинку та прибудинкової території, 15 881,79 грн. - інфляційні втрати, та 4 409,41 грн. - 3% річних.

В решті вимог позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» витрати з оплати судового збору в розмірі 2 432,08 грн.

Проте, судом не вирішене питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим 28 жовтня 2025 року представник позивача подала до суду заяву про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду представником позивача згідно з штемпелем на поштовому конверті, 24 жовтня 2025 року, до якої додано копію Акту прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару) згідно договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2022 року, від 18 серпня 2025 року.

Тобто, розмір оплати позивачем послуг адвоката та порядок її здійснення визначався саме Актом прийому-передачі виконаних робіт від 18 серпня 2025 року, копії якого не було надано позивачем суду до судового засідання 13 жовтня 2025 року, при цьому, представник позивача 13 жовтня 2025 року подала заяву про розгляд справи у іі відсутність.

Таким чином, позивачем подано докази понесення судових витрат з пропуском строку, встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 120, 121 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Ст. 123 ЦПК України вказує на те, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно з ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду ухвалене 13 жовтня 2025 року, тобто останнім днем звернення сторони позивача до суду із заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України є 21 жовтня 2025 року. Однак із заявою про ухвалення додаткового рішення суду представник позивача звернувся до суду 24 жовтня 2025 року.

Таким чином, представником позивача пропущено п`ятиденний строк подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

При цьому, питання про поновлення пропущеного строку позивач не ставить та про поважність причин пропуску вказаного строку не вказує.

Керуючись ст. 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 757/40462/25-ц за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`тнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Л. Бусик