Провадження № 2/369/3571/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/15445/24 за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Тамара Олексіївна про визнання права на завершення приватизації та оформлення права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року, ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому просить суд, визнати за нею, право на завершення приватизації та оформлення право власності на земельної ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1421 га на землях багаторічних насаджень/сад, яка розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, територія колишньої Княжицької сільської ради, в межах Боярської міської територіальної громади, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 його єдиною спадкоємицею є його донька ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , звернулась до державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,1421 га згідно рішення загальних зборів власників земельних паїв реорганізованого КСП «Агрофірма Княжичі», що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, територія колишньої Княжицької сільської ради, в межах Боярської міської територіальної громади, після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа №133/2008 рік.

Проте 23.08.2024 року, державним нотаріусом Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О., було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №759/02-32 від 23.08.2024 року. Причиною відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

За життя померлий ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай). Відповідно до Довідки № 49 від 08.03.2024 року, яка видана ТОВ «Агрофірма Княжичі», ОСОБА_2 на землях багаторічних насаджень саду виділена ділянка № НОМЕР_1 площею 0,1421 га. Згідно Рішення загальних зборів власників земельних паїв реорганізованого КСП «Агрофірма Княжичі» Протокол №4 від 14.12.2005 року.

Відповідно до Витягу з протоколу №4 загальних зборів власників земельних паїв реорганізованого КСП «Агрофірма Княжичі» від 14.12.2005 року, ОСОБА_2 виділено ділянку на землях багаторічних насаджень/сад за №392 в розмірі 0.1421 га.

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на звернення ОСОБА_1 зареєстроване за №К-1187/0-1393/6-24 від 09.04.2024 року, повідомлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1421 га на ім`я ОСОБА_2 та схема розпаювання земель КСП «Агрофірма Княжичі», відсутні.

Таким чином, батько позивачки при житті не встиг оформити право власності на виділену йому земельну ділянку розміром 0,1421 га, тобто не завершив процедуру приватизації земельної ділянки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Тамара Олексіївна про визнання права на завершення приватизації та оформлення права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

30.10.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній заперечив проти задоволення позову повністю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2025 року витребувано від Державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Тамара Олексіївна (Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, буд. 4 належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі № 369/15445/24 за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Тамара Олексіївна про визнання права на завершення приватизації та оформлення права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

У судове засідання 26.11.2025 року позивач та її представник адвокат Тимошенко Н.М., не з`явилися, однак представником позивача подано до суду заяву, в якій просили проводити розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача Боярської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Також представником відповідача Боярської міської ради було подано відзив на позовну заяву, в які просили відмовити в задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.09.2007 року.

Після смерті ОСОБА_2 його єдиною спадкоємицею є його донька ОСОБА_1 , родинний зв`язок підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 06.06.1969 року.

ОСОБА_1 , звернулась до державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,1421 га згідно рішення загальних зборів власників земельних паїв реорганізованого КСП «Агрофірма Княжичі», що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, територія колишньої Княжицької сільської ради, в межах Боярської міської територіальної громади, після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа №133/2008 рік.

23.08.2024 року, державним нотаріусом Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О., було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №759/02-32 від 23.08.2024 року. Причиною відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

За життя померлий ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай), що підтверджується наступними документами. Відповідно до Довідки № 49 від 08.03.2024 року, яка видана ТОВ «Агрофірма Княжичі» про те, що ОСОБА_2 на землях багаторічних насаджень саду виділена ділянка № НОМЕР_1 площею 0,1421 га. Згідно Рішення загальних зборів власників земельних паїв реорганізованого КСП «Агрофірма Княжичі» Протокол №4 від 14.12.2005 року.

Відповідно до Витягу з протоколу №4 загальних зборів власників земельних паїв реорганізованого КСП «Агрофірма Княжичі» від 14.12.2005 року, ОСОБА_2 виділено ділянку на землях багаторічних насаджень/сад за №392 в розмірі 0.1421 га.

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області на звернення ОСОБА_1 зареєстроване за №К-1187/0-1393/6-24 від 09.04.2024 року, повідомлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1421 га на ім`я ОСОБА_2 та схема розпаювання земель КСП «Агрофірма Княжичі», відсутні.

Таким чином, батько позивачки при житті не встиг оформити право власності на виділену йому земельну ділянку розміром 0,1421 га, тобто не завершив процедуру приватизації земельної ділянки.

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що до Державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Тамари Олексіївни із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, оскільки інших спадкоємців судом не встановлено, суд приходить до висновку, що спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного Кодексу України (ЦК України), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 125 Земельного Кодексу, в редакції чинній на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Позивач спадкове майно прийняла так як протягом шестимісячного строку подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Отримати Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивач не може через неотримання померлим батьком державного акту на право на земельну ділянку.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року було роз`яснено, що Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України (надалі ЗК), проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

У разі набуття права власності на земельну ділянку з інших підстав, передбачених законодавством України відповідно до ст. 125 ЗК, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 в редакції Закону України від 5 березня 2009 № 1066-VI) або ж державної реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (в редакції ст. 125 ЗК до внесення змін зазначеним Законом).

Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 за життя не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. ОСОБА_1 , спадкоємиця у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька та набула право в порядку спадкування, а саме: право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру прав на її ім`я.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на обрання відповідного способу захисту своїх прав.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач не заявляв про компенсацію відповідачем витрат із сплати судового збору, суд не вирішує питання про стягнення витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 48, 51, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1217, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Боярської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державний нотаріус Першої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Тамара Олексіївна про визнання права на завершення приватизації та оформлення права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на завершення приватизації та оформлення права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1421 га на землях багаторічних насаджень/сад, яка розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, територія колишньої Княжицької сільської ради, в межах Боярської міської територіальної громади, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 02.12.2025 року.

Суддя А.В. Янченко