Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2025 Справа №607/6588/25 Провадження №2/607/2613/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сагайдака В.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвокатів Білоуса О.В. та Білоуса В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко Оксани Ігорівни про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості права на спадкування та надання права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко Оксани Ігорівни про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 2015 до дня її смерті, а також змінити черговість спадкування та надати ОСОБА_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцем другої черги.

Позивач вказала, що після укладення шлюбу позивач проживала разом із ОСОБА_4 та його батьками: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , 1954 р.н. - за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує довідка від 17.03.2025, видана ОСББ «Живова 37».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 16.12.2016). Після смерті чоловіка Позивач залишилася жити з його батьками, оскільки іншого місця для проживання у неї не було. Свекор та свекруха не заперечували проти спільного проживання з невісткою, оскільки уже перебували у похилому віці (обом було понад 60 років) та потребували допомоги у ведені господарства, а з Позивачем на той час уже налагодили комфортні стосунки та спільний побут.

30 грудня 2020 року, згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11.02.2021, помер ОСОБА_5 .

Надалі за вищезгаданою адресою проживали лише ОСОБА_3 та Позивач. Позивач вказала, що окрім спільного проживання вони підтримували повноцінні сімейні відносини, вели спільне господарство та побут, проводили разом свята. Позивач матеріально забезпечувала ОСОБА_3 , здійснювала покупки продуктів та побутових речей, готувала їжу та прибирала у квартирі тощо. Також, з огляду на похилий вік та проблеми зі здоров`ям ОСОБА_3 , позивач забезпечувала жінку ліками та здійснювала догляд за нею. При цьому, Позивач допомагала у підтриманні господарства та комфортних умов для життєдіяльності, як у квартирі по АДРЕСА_1 , так і у приватному будинку, який розташований у смт. Сатанів Хмельницької області, які знаходилися у володінні свекрухи.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 09.09.2024.

Позивач вказала, що організацією та оплатою похорону ОСОБА_3 займалася вона.

На похорон також прибув рідний брат померлої, ОСОБА_2 , який увесь час проживав у м. Біла Церква та з яким ОСОБА_3 майже не підтримувала зв`язок. Разом із тим, під час похорону брат померлої, знаючи про відсутність складеного заповіту, активно обговорював отримання ним спадку сестри та вимагав надати йому доступ до усього майна померлої, оскільки саме він її найближчий родич за законом.

Позивач на вимоги ОСОБА_2 не звернула уваги, оскільки тривалий час саме вона проживала та отримувала померлу, в той час, як брат майже не спілкувався та не допомагав хворій сестрі, попри обізнаність про її стан здоров`я. Саме тому Позивач вважала, що також має право на частину спадщини.

Однак, коли 04 березня 2025 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко О.І. із відповідною заявою, отримала відмову у наданні права на спадщину. У листі №30/01-16 від 04.03.2025 нотаріус зазначила, що оскільки чоловік Позивачки помер задовго до смерті ОСОБА_3 , Позивачка не є спадкоємцем померлої.

Позивач вказала, що не погоджується із ненаданням їй права на спадкування майна ОСОБА_3 , оскільки саме вона тривалий час проживала із померлою свекрухою, доглядала та утримувала її. Жодні інші близькі родичі, окрім нечастого спілкування, фактично не брали участь у житті померлої, не надавали їй морального чи матеріального забезпечення, а тому Позивач має право на частку у спадкуванні.

Позивач вказала, що ОСОБА_3 тривалий час мала значні проблеми із здоров`ям, що разом із похилим віком значно обмежувало її у життєдіяльності, належному виконанні побутових справ, веденні господарства тощо.

Внаслідок проблем із серцево-судинною системою ОСОБА_3 деякий час перебувала на лікуванні за кордоном. Так, відповідно до виписного епікризу, виданого на підставі її лікування у відділені невідкладної кардіології Міської клінічної лікарні №51 Департаменту охорони здоров`я міста Москви з 01.03.2018 по 07.03.2018, у ОСОБА_3 встановлено діагноз: ІХС; гострий інфаркт міокарда без сегменту ST від 01.03.2018; постінфарктний кардіосклероз (невідомої давності); КАГ, спроба реканалізації від 02.03.2018; ущільнення аорти і клапанного апарату; порушення локальної скоротливості, зниження глобальної скоротливості ЛІП; ФВ 45 %; аневризма верхівки ЛШ; гіпертонічний криз від 01.03.2018; неповна БПНПГ; хронічна аневризма лівого шлуночка; ХСН 2А ст. (Василенко-Страженко); хронічний бронхіт, ремісія.

Також у ОСОБА_3 були наявні розлади, пов`язані з очима. Зокрема, у неї було діагностовано: відкритокутова III b, некомпенсована глаукома (в/к IV А глаукома лівого ока та в/к III А глаукома правого ока); глаукомна оптиконейропатія; задньокапсулярна катаракта, незріла ускладнена катаракта лівого та правого ока; післятромботична ретинопатія правого ока тощо. За результатами проведених оглядів лікарів у грудні 2021 року ОСОБА_3 проведено оперативне втручання - факоемульсифікація катаракти з імплантацією 10Л sph +21.0 Дптр на лівому оці.

Також, згідно з ультразвуковим дослідженням від 30.06.2023 у ОСОБА_3 встановлено УЗ-ознаки каменів у жовчному міхурі, а також камінь у лівій нирці.

Позивачка звертає увагу на те, що як після лікування за кордоном, так і після перенесених ОСОБА_3 операцій, вона доглядала за жінкою, надавала їй допомогу щодо виконання приписів лікарів, забезпечувала лікарськими засобами, супроводжувала жінку до лікарів. Разом із тим, Відповідач, який у день похорону уже ділив спадщину, був повністю обізнаний про поганий стан здоров`я сестри похилого віку, оскільки інколи (зазвичай під час привітань зі святами) спілкувався із нею телефоном. Проте, попри обізнаність у потребі щодо допомоги, жодним чином їй не допомагав.

Байдужість Відповідача щодо вирішення різних побутових питань, пов`язаних із смертю ОСОБА_3 , підкреслює той факт, що спадкова справа була відкрита менш ніж через місяць після смерті жінки. В той час як Позивач через врегулювання побутових питань та перебування у траурі після смерті свекрухи - звернулася до нотаріуса лише на початку березня 2025 року.

Позивачка вказала, що проживала спільно із ОСОБА_3 з кінця 2015 року, тобто на момент смерті останньої - майже десять років, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, позивач оплачувала комунальні платежі, дрібні побутові покупки (їжа, ліки, одяг), здійснювала як на свої кошти, так і за пенсію померлої свекрухи. Також, Позивач допомагала жінці похилого віку (на момент смерті ОСОБА_3 було майже 70 років) у ведені господарства, лікуванні ( ОСОБА_3 мала численні проблеми зі здоров`ям, зокрема, із серцево-судинною системою та очима), організації свят та в цілому проводили багато часу разом.

Відповідно, вказала позивачка, вона є членом сім`ї спадкодавця, померлої ОСОБА_3 , у розумінні норм Цивільного та Сімейного кодексів України, а також правової позиції Верховного Суду. Як довідка від 17.03.2025, видана ОСББ «Живова 37», так і свідчення свідків та інші докази, підтверджують факт проживання Позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому вказала позивач, вона має право на спадкування як спадкоємець за законом четвертої черги.

Крім цього, позивачка вказала, що з огляду на факт проживання за однією адресою, ведення спільного домашнього господарства та фактичне підтримання сімейних відносин з померлою свекрухою, можна констатувати, що вона дбала про неї як нематеріально, так і матеріально. Вони разом із ОСОБА_3 приймали гостей, організовували свята, на побутовому рівні допомагала із виконанням різних побутових завдань, в цілому проводила із жінкою похилого віку багато часу. При цьому, Позивач допомагала у підтриманні господарства та комфортних умов для життєдіяльності як у квартирі по АДРЕСА_2 , так і у приватному будинку, що розташований смт. Сатанів Хмельницької області, які знаходилися у володінні померлої свекрухи.

Стосовно матеріального забезпечення позивач вказала, що додатковим підтвердженням є оплата комунальних платежів Позивачем, як за адресою їх спільного проживання із ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_3 ), так і за приватний будинок, що розташований у смт. Сатанів Хмельницької області, які перебували у володінні померлої свекрухи, а також оплата ліків та інших товарів побутового призначення.

Також, як підтвердження спроможності Позивача щодо матеріального забезпечення померлої ОСОБА_3 позивачем долучаються відповідні довідки про доходи за 2022-2024 роки.

Стосовно безпорадного стану померлої ОСОБА_3 позивач зазначила, що на початку спільного проживання із Позивачкою, жінка була пенсійного віку. На момент смерті у 2024 році їй було майже 70 років. Разом із цим, численні проблеми зі здоров`ям спричинили систематичне звернення до лікарів, в зв`язку із чим ОСОБА_3 проходила лікування за кордоном у спеціалізованому відділенні.

Так, у ОСОБА_3 в останні роки життя було діагностовано каміння у жовчному міхурі, камінь у лівій нирці, ішемічна хвороба серця, гострий інфаркт міокарда, хронічна аневризма лівого шлуночка, постінфарктний кардіосклероз, ряд інших проблем із серцево-судинною системою, хронічний бронхіт, некомпенсована глаукома, ускладнена катаракта лівого та правого ока, інші проблем із очима тощо.

У 2018 році ОСОБА_3 проходила лікування за кордоном, де супроводжував її чоловік, а Позивач на прохання померлої, залишилася наглядати за майном. Однак, по прибутті Позивач активно здійснювала догляд за ОСОБА_3 , купівлю ліків, ведення побуту тощо.

Також, у 2021 році ОСОБА_3 (уже після смерті її чоловіка) було проведено операційне втручання з імплантацією на лівому оці, після якої жінка тривалий час проходила реабілітацію (на той час їй було 67 років), потребувала допомоги у ведені господарства, оскільки відчувала складність у виконанні найпростіших побутових справ. Також, ОСОБА_3 потребувала значної кількості лікарських засобів, оскільки була непрацездатною особою та не могла повноцінно себе забезпечувати медикаментами. Окрім того, ОСОБА_3 , з огляду на вік та стан здоров`я, не мала змоги без допомоги Позивача підтримувати належним чином господарство як у квартирі, так і у приватному будинку.

Отже, вказала позивачка, з огляду на відповідність обставин даної справи висвітленим Верховним Судом критеріям, наявні усі необхідні підстави для зміни черговості спадкування майна померлого спадкодавця, а саме - для надання Позивачці права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкоємцем другої черги.

Із вказаних підстав позивачка просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року до дня її смерті, а також змінити черговість спадкування та надати ОСОБА_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкоємцем другої черги.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву вказавши наступне.

ОСОБА_2 являється рідним братом померлої ОСОБА_3 та єдиним законним спадкоємцем, а тому не погоджується із позовною заявою з огляду на наступне.

Представник відповідача вказав, що позивачем не наведено жодних правових підстав для зміни черги спадкування із четвертої на другу, оскільки у померлої як мінімум було пенсійне забезпечення в розмірі більше 20 000 грн. та вона не потребувала стороннього догляду. Просить зауважити, що перед смертю чоловіка ОСОБА_3 - ними придбано автомобіль на суму 16 000 доларів США.

У позовній заяві вказано, що начебто померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності та спростовується, як довідками із Сатанівської селищної ради Хмельницької області, так і актом та показами свідків.

Позивачем вказано, що начебто то померла ОСОБА_3 потребувала допомоги у веденні господарства, що також не відповідає дійсності та спростовується довідками із Сатанівської селищної ради Хмельницької області, актом та показами свідків.

Необґрунтовано зазначається, що ОСОБА_1 матеріально забезпечувала померлу ОСОБА_3 , здійснювала покупки продуктів та побутовий речей, готувала їжу та прибирала у квартирі, забезпечувала ліками та здійснювала догляд, що також спростовується довідками селищної ради, актом та показами свідків.

Представник відповідача просить врахувати, що матеріальне забезпечення спадкодавця, яка отримувала пенсійне забезпечення в розмірі 20000 гривень є значно більшим за доходи позивачки, які становлять від 7000 до 10000 грн. щомісячно.

Безпідставно вказано, що померла ОСОБА_3 майже не підтримувала зв`язок із рідним братом ОСОБА_2 .

Представник відповідача вказав, що довідка керівника ОСББ ОСОБА_6 від 17.03.2025 про те, що із травня 2015 року із ОСОБА_1 проживала померла ОСОБА_3 , не відповідає фактичним обставинам.

Долучена до матеріалів справи медична документація про захворювання ОСОБА_3 , свідчить про те, що наявні у неї захворювання не знаходяться у причиннонаслідковому зв`язку із потребою постійного догляду чи піклування.

Позивачем ОСОБА_1 зазначається, що вона понесла витрати на поховання ОСОБА_3 , однак стороною позивача не долучено жодного документального підтвердження та вказаний факт спростовується довідкою Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 25.04.2025.

Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав відповідь на відзив у якому вказав наступне.

Позивач разом із померлою ОСОБА_3 постійно проживали за адресою АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджують, як довідка ОСББ від 17.03. 2025, так і ряд свідків.

Будинок у смт. Сатанів ОСОБА_3 , як і Позивач, відвідували досить рідко та використовували лише як заміське володіння, а не як місце постійного проживання. Разом із тим, надані Відповідачем довідки Сатанівської селищної ради надають протилежну інформацію, оскільки окрім свідків не ґрунтуються на жодних матеріальних доказах, а тому мають сумнівну доказову цінність.

Зокрема Відповідач стверджує, що поховання померлої ОСОБА_3 організовував та проводив саме він, проте, як довідка селищної ради, так і сам відзив на позовну заяву не містять безпосередніх доказів таких дій, не підтверджені документально зокрема: реєстрами, квитанціями, актами тощо.

Представник позивача вказав, що ОСОБА_3 на момент смерті було майже 71 рік, в останні роки життя вона систематично зверталася до лікарів, мала проблеми із серцево-судинною системою та очима, проходила лікування за кордоном та перенесла операцію на очі.

Інформація селищної ради про те, що начебто померла із Позивачем не спілкувалася та перебувала у поганих стосунках є голослівною, оскільки довідки селищної ради не містять, як відтиску печатки селищної ради, так і достатніх даних щодо самих свідків.

У акті селищної ради відсутні будь-які реквізити, які б засвідчували походження даного документу.

Представник позивача вказав, що при детальному аналізі наданих Сатанівською селищною радою документів виникають сумніви щодо належності й допустимості таких, а також їх відповідності фактичним обставинам справи.

Підтвердженням місця проживання померлої ОСОБА_3 саме у м. Тернопіль є той факт, що Відповідач відкрив спадщину саме приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області, в той час, як відповідно до ч. 2, 3 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відтак, вказав представник позивача, відкриття спадщини Відповідачем саме у м. Тернопіль є підтвердженням недостовірності частини інформації зазначеної у відзиві та долучених до нього довідках Сатанівської селищної ради.

Інформація про телефонні дзвінки позивача та ОСОБА_3 не є однозначним доказом у справі, оскільки жінки проживали разом у одній квартирі та спілкувалися зазвичай наживо.

Аналогічно нерепрезентативною у даній справі є не долучення до позовної заяви спільних фото позивача та померлої свекрухи за останні роки, оскільки ОСОБА_3 , як і позивач не вели активно соціальні мережі, не проводили гучних святкувань через невелику кількість близьких та родичів. Відповідно, як самі жінки, так і їхні гості та друзі не робили групових фотографій . Як із дзвінками, при постійному спільному проживанні та спілкуванні, свекруха та невістка не мали потреби у фотографуванні одна одної чи афішуванні спільного проживання. З огляду на вік жінок (70 та 50 років) та проблемами із здоров`ям ОСОБА_3 вони не здійснювали часто подорожі чи відвідування публічних заходів, що також вплинуло на відсутність спільних фото.

В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять її задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та представники відповідача заперечили щодо задоволення позовних вимог, просять відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко О.І. в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є головою ОСББ «Живова 37» з 2020 року та обслуговує будинок по АДРЕСА_2 . Пояснила, що дійсно ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_2 . Також, в цьому будинку проживала ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_7 регулярно приймала участь у всіх акціях по прибиранню та облаштуванню території і останню вона бачила частіше, ніж ОСОБА_3 . Це було орієнтовно у 2019, 2022 роках. ОСОБА_9 бачить щодня, так як вона гуляє із собакою. В якій саме квартирі проживали ОСОБА_1 і ОСОБА_3 їй невідомо. На її думку ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю в одній квартирі, оскільки вони ходили разом. ОСОБА_3 при розмові по телефоні згадувала про ОСОБА_11 . Щодо витрат за обслуговування квартири завжди дзвонила ОСОБА_3 . Позивачка ОСОБА_7 не зверталась до неї щодо оплати квартири, обслуговування та витрат. Чи проживав в цій квартирі син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_13 їй невідомо. ОСОБА_3 бачила не часто, за весь період приблизно разів 4-5. До моменту смерті також бачила її не часто.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_4 та доводиться сусідом ОСОБА_1 та покійної ОСОБА_3 . Пояснив, що він проживає по сусідству, на одній сходовій клітці під`їзду буд. АДРЕСА_2 з родиною ОСОБА_3 . Знає ОСОБА_9 , ОСОБА_16 і покійного чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_4 з 2015 року, мав можливість з ними спілкуватися. В цій квартири разом проживали ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_4 та свекрухою ОСОБА_3 . Коли чоловік позивачки помер, він від ОСОБА_1 дізнався, що стан здоров`я її свекрухи ОСОБА_3 став погіршуватися та через деякий час ОСОБА_3 стала лежачою. Зі слів позивачки та з розмови сусідів йому відомо, що ОСОБА_1 її доглядала. У вересні 2024 році йому стало відомо, що ОСОБА_3 померла. В розмові з позивачкою відомо, що допомога по догляду за покійною свекрухою ніким не надавалася. При спілкуванні з покійною ОСОБА_3 вона також підтверджувала, що за нею доглядає її невістка ОСОБА_7 , що вона їй допомагає. Орієнтовно у 2020 або 2021 році він заходив в квартиру до ОСОБА_3 на декілька хвилин. Там знаходились позивачка та покійна ОСОБА_3 . Чи хтось приїздив до покійної ОСОБА_3 , чи щось привозив, чи допомагав їй - він не бачив. На похороні в ОСОБА_3 він не був, де померла остання йому не відомо. Чоловіка ОСОБА_3 він не знав і ніколи не бачив. Чи мала ОСОБА_3 інше місце проживання йому невідомо. Останній раз він її бачив приблизно у 2020 році. Позивачку бачив періодично на сходовій площадці.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона проживає за адресом: АДРЕСА_5 та доводиться сусідкою позивачки ОСОБА_1 , яка проживає поверхом вище на 7 поверсі. Пояснила, що проживає за даною адресою з 2003 року, дуже добре знайома з покійною ОСОБА_3 , її сином ОСОБА_4 , який одружився на позивачці ОСОБА_1 . Вони всі разом проживали в квартирі АДРЕСА_6 . Відносини між ними як сусідами були хороші, дружні. Також, вона дуже добре знала позивачку. ОСОБА_3 дуже добре ставилася до невістки, відносини в них були добрі, теплі. ОСОБА_3 завжди добре відгукувалась про невістку. Коли захворів чоловік ОСОБА_3 , ОСОБА_1 доглядала за ним, допомагала, постійно з ним проживала, оскільки ОСОБА_3 періодично їздила в Сатанів. В с. Сатанів покійна ОСОБА_3 мала будинок, де періодично проживала. Позивачка ОСОБА_7 часто їздила до неї або з нею для допомоги. Коли свекор помер ОСОБА_3 часто говорила, щоб позивачка ОСОБА_1 залишалася проживати разом із нею, що дуже цього бажає, що робить ремонт для ОСОБА_1 , яка її доглядає і доглядала її чоловіка ОСОБА_5 . Про позивачку завжди говорила тільки хороші слова. Про те, що є рідні у ОСОБА_3 їй невідомо, про це ОСОБА_3 ніколи не згадувала. Говорила, що в неї після смерті сина залишилася тільки одна рідна людина, це ОСОБА_1 , її невістка. За тиждень після поховання ОСОБА_3 , приїхав рідний брат покійної з жінкою, висиляти з квартири ОСОБА_1 . Покійна ОСОБА_3 померла в лікарні, поховала її позивачка в Сатанові , бо там похований і чоловік і син і бабця покійної. Покійну вона бачила за місяць до смерті, вона була здорова.

Свідок ОСОБА_24 проживає в АДРЕСА_7 та доводиться подругою покійної ОСОБА_3 пояснила, що знайома з позивачкою ОСОБА_1 з моменту поховання чоловіка ОСОБА_4 . Позивачка ОСОБА_1 часто приїжджала, допомагала на городі, робила в будинку прибирання, здійснювала оплату комунальних витрат. Після операції, які робилися і ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , вони завжди приїздили до ОСОБА_1 в м. Тернопіль. ОСОБА_3 завжди відгукувалась за невістку дуже добре, говорила, що коли буде старенька, то буде за нею доглядати ОСОБА_1 , що вона їй довіряє, що вона совісна, що ОСОБА_1 її не залишить. Всі організаційні питання і витрати по похованню ОСОБА_3 на себе взяла ОСОБА_1 , оскільки остання померла в лікарні. Рідний брат ОСОБА_3 приїхав пізніше, також вирішував деякі питання, які залишились, платив за це кошти.

Свідок ОСОБА_25 , яка доводиться рідною сестрою позивачки пояснила, що її сестра була заміжня за ОСОБА_4 і вони проживали за адресою АДРЕСА_1 . Батьки чоловіка приїжджали в гості із с. Станів. Позивачка ОСОБА_7 у квартирі в м. Тернополі після смерті чоловіка проживала сама, але підтримувала відносини із ОСОБА_3 , яка приїжджала у справах в м. Тернополі, а ОСОБА_7 їздила, по потребі, до ОСОБА_3 у с. Сатанів для надання будь-якої допомоги. Після того, як чоловік позивачки помер у 2016 році, вона залишалась проживати в цій квартирі. Батьки чоловіка: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали в с. Сатанів, часто навідувались до позивачки, вона часто їздила до них допомагати. Відношення між ними і позивачкою були гарні, теплі, дружні. Вказала, що померла ОСОБА_3 постійно проживала у с. Сатанів.

Свідок ОСОБА_26 , який проживає в АДРЕСА_8 та доводиться близьким знайомим відповідача ОСОБА_2 пояснив, що з ОСОБА_5 він знайомий років 50, потім останній одружився на ОСОБА_3 , так вони познайомились з покійною жінкою ОСОБА_27 . Вони на початку проживали в м. Тернопіль, а потім переїхали проживати в с. Сатанів, де будували будинок. Останні 5 років ОСОБА_3 проживала в с. Сатанів. Часто зустрічались на базарі, вона виглядала здоровою людиною. Невістку ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_4 , він бачив рідко в с. Сатанів.

Свідок ОСОБА_28 , яка доводиться подругою ОСОБА_3 пояснила, що родину: ОСОБА_29 та ОСОБА_27 вона знає давно. Знає брата ОСОБА_3 ОСОБА_2 . Пояснила, що ОСОБА_3 деякий час працювала за кордоном в Росії, мала вахтовий графік праці, тому син ОСОБА_13 часто залишався в неї. Коли ОСОБА_13 помер, ОСОБА_3 разом із чоловіком проживали постійно у с. Сатанів. В м. Тернопіль вони їздили по потребі, коли потрібно було навідати лікаря, або подивитися на показники лічильника, оплатити комунальні послуги. Після смерті чоловіка, у 2020 році, ОСОБА_3 продовжувала проживати в с. Сатанів. Вони майже кожні вихідні бачилися на Сатанівському базарі. ОСОБА_1 , їхня невістка, проживала з ОСОБА_4 в м. Тернопіль. Після смерті ОСОБА_31 , ОСОБА_1 вона бачила тільки на похованні свекра ОСОБА_32 , на похованні ОСОБА_3 . Покійна ОСОБА_3 розказувала, що колись приїздила на операцію на очі в м. Тернопіль і зайшла в квартиру, де проживала ОСОБА_1 і їй не сподобалось, що там знаходився якійсь чоловік і вона попросила позивачку залишити квартиру. Після цього ОСОБА_1 з 2022 року, приблизно два роки, не проживала в цій квартирі. Далі, позивачка зателефонувала до ОСОБА_3 і попросила дозволу жити в квартирі АДРЕСА_3 . Остання їй дозволила. До останніх днів життя ОСОБА_3 пересувалась самостійно, сама себе обслуговувала, ходила в магазин, на базар. Пенсія в неї була гарна, вона гарно відгукувалась за брата ОСОБА_33 , який дуже часто приїздив до сестри ОСОБА_3 на свята, на Великдень, на могилу до батьків.

Свідок ОСОБА_34 , яка проживає в с. Сатанів та доводиться подругою ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_3 знала три роки до її смерті. Вона являється сестрою її однокласника ОСОБА_33 , який їх познайомив. Дуже часто заходила до останньої, оскільки має медичну освіту. ОСОБА_3 просила поміряти тиск, заміряти цукор, послухати, консультувала щодо прийому ліків. Оскільки ОСОБА_3 проживала сама, її чоловік ОСОБА_34 допомагав з ремонтом, міняв сантехніку, електрику. До смерті ОСОБА_3 постійно проживала в с. Сатанів. Їздила до м. Тернопіль за потреби, а саме до лікаря, зняти показники лічильника, оплатити комунальні послуги, до перукаря, на манікюр. Зазвичай вона їздила на 2-3 дні. ОСОБА_1 вона побачила перший раз на похороні ОСОБА_3 . До цього часу вона її жодного разу не бачила. ОСОБА_3 сама проживала в будинку, сама ходила в магазин, на базар, сама прибирала в хаті, наймала людей для роботи на городі, для обрізання дерев. ОСОБА_3 розповідала їй, що мала із невісткою конфлікт, після якого остання деякий час в квартирі не проживала, а потім через деякий час вона дозволила їй жити у квартирі. Також, зі слів ОСОБА_3 , вони з ОСОБА_1 деякий час не спілкувались. ОСОБА_3 мала гарну пенсію, сама все оплачувала, могла собі дозволити наймати людей для допомоги.

Свідок ОСОБА_35 , яка доводиться дружиною відповідача пояснила, що знає ОСОБА_3 з 1987 року. Проживала ОСОБА_3 одна останніх п`ять років в с. Сатанів. Вони разом із відповідачем раз в квартал, на тиждень або два, приїжджали до неї провідати, допомагали, але позивачки не бачили жодного разу. ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_4 проживали в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 1-2 рази на місяць їздила в м. Тернопіль на квартиру, а також по особистих справах. ОСОБА_3 почувала себе добре, сама себе обслуговувала, ходила до магазину, на ринок. Свідок пояснила, що в серпні 2022 року ОСОБА_3 їй зателефонувала і жалілася, що коли приїхала на квартиру в м. Тернополі, побачила, що невістка в квартирі знаходиться з якимось чоловіком і вона її вигнала з квартири. В серпні 2024 року ОСОБА_3 повідомила, що дозволила пожити ОСОБА_1 у квартирі.

Свідок ОСОБА_36 , який доводиться знайомим ОСОБА_3 пояснив, що робив ремонт в будинку ОСОБА_3 в с. Сатанів в червні 2024 року. З ОСОБА_3 познайомила його жінка в 2020 році, оскільки вони товаришували. ОСОБА_3 часто зверталась до нього за допомогою по ремонтних питаннях, тому він на протязі декілька років приходив до неї в хату. ОСОБА_1 він ніколи не бачив. ОСОБА_3 до останніх днів свого життя жила в будинку одна, пересувалась самостійно, не хворіла, ходила за продуктами в магазин. Пенсія в неї була велика і вона забезпечувала себе сама.

Свідок ОСОБА_37 , який проживає в с. Сатанів та доводиться сусідом ОСОБА_3 пояснив, що знає ОСОБА_3 давно, вона проживала разом із чоловіком, потім чоловік її помер, вона залишилась проживати в будинку одна. Час від часу остання раз або два рази їздила в м. Тернопіль на 3-4 дні. Бачив її щодня, він часто допомагав їй по господарству. Коли вона їхала в м. Тернопіль, просила його подивитися за її собаками. Вона була здорова, ходила на базар, ходила на ринок, їздила до міста. Пояснив, що позивачка ОСОБА_1 , після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , приїздила до с. Сатанів часто, а пізніше, за 2-3 роки до смерті ОСОБА_3 , він її вже не бачив.

Свідок ОСОБА_38 , яка проживає в с. Сатанів та доводиться сусідкою ОСОБА_3 пояснила, що з позивачкою вона познайомилася, коли та одружилася з ОСОБА_4 і вони часто приїздили в с. Сатанів, до батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , позивачка майже кожні вихідні дні приїжджала до батьків ОСОБА_3 , допомагала їм. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , коли побудували будинок в с. Сатанів, переїхали з м. Тернополя проживати в будинок. Підгурській Галині робили операцію, після якої вона стала себе гірше почувати. Вона постійно проживала в с. Сатанові, а до м. Тернополя періодично приїжджала. Після смерті свекра ОСОБА_5 . ОСОБА_7 продовжувала приїжджати і допомагати ОСОБА_3 . Остання її дуже хвалила, відгукувалась за неї дуже добре і говорила, що ОСОБА_1 це її надія. ОСОБА_7 також допомагала з похоронами свекра. ОСОБА_3 померла в лікарні, її похованням займалась позивачка. На річницю смерті, позивачка приїжджала на могилу ОСОБА_3 , прибрала на могилі, посадила квіти. ОСОБА_2 вона вперше побачила на похоронах ОСОБА_5 , раніше вона його не бачила. ОСОБА_3 за нього ніколи не розповідала. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 , ОСОБА_2 приїжджав дуже рідко, вона не бачила щоб він їй допомагав.

За результатами дослідження письмових доказів, які наявні у матеріалах цивільної справи судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 25.09.1954 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_3 .

Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9. Батьками вказані ОСОБА_41 та ОСОБА_42 .

Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 07.12.1953 ОСОБА_41 та ОСОБА_42 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_42 ) зареєстрували шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є: ОСОБА_44 та ОСОБА_45 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_46 26.09.2015 року зареєстрували шлюб.

Згідно довідки ОСББ «Живова 37, від 17.03.2025, остання видана ОСОБА_1 , яка проживає сама за адресом: АДРЕСА_1 з травня 2015 року, про те, разом із нею проживали: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватний нотаріус Головко О.І. листом від 04.03.2025 повідомила ОСОБА_1 про те, що відповідно до поданих нею документів вона не є спадкоємцем ОСОБА_3 .

Згідно витягу із спадкового реєстру від 19.03.2025 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Головко О.І. відкрито спадкову справу.

Згідно довідки про доходи, яка видана ФОП ОСОБА_47 , ОСОБА_1 отримала нарахований дохід за період із січня 2022 і до грудня 2022 на загальну суму 78600 гривень.

Згідно довідки про доходи, яка видана ФОП ОСОБА_47 , ОСОБА_1 отримала нарахований дохід за період із січня 2023 і до грудня 2023 на загальну суму 80400 гривень.

Згідно довідки про доходи, яка видана ФОП ОСОБА_47 , ОСОБА_1 отримала нарахований дохід за період із січня 2024 і до грудня 2024 на загальну суму 93300 гривень.

Наявна у справі медична документація щодо ОСОБА_3 , яка надана суду стороною позивача не доводить, що ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги та постійного догляду через наявні у неї захворювання.

02.10.2024 ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Головко О.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Головко Оксани Іванівни із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_3 подала 11.08.2022 заяву про скасування заповіту посвідченого 28.09.2021.

Згідно довідки про осіб зареєстрованих за період із 03.09.2024 по 02.10.2024, яка видана приватним нотаріусом Головко О.І. у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 із 16.03.2017 та ОСОБА_3 із 06.04.2010.

Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.04.2025 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , похоронена в с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області на місцевому кладовищі. Поховання проводив брат померлої ОСОБА_2 за власний рахунок.

Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.04.2025 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно з 2009 року проживала разом із чоловіком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 та вели спільне господарство в АДРЕСА_9 , будь-які інші особи з ними не проживали.

Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.04.2025 ОСОБА_3 проживала в селищі Сатанів Хмельницької області одна, стороннього догляду, утримання, фінансового забезпечення не потребувала. За життя до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хметницької області із заявою для виділення опікуна (піклувальника), матеріальної допомоги ніколи не зверталася.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 14.05.2025 ОСОБА_7 07.10.2019 покинула територію України та 24.12.219 в`їхала на територію України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступних положень чинного законодавства України.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статей 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до положень ст.ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»: членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, .жуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, термін «сім 'я» означає не лише створення сім 'ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають виходячи із наступного.

У позовні заяві позивачка ОСОБА_1 просить встановити факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема із 2015 до дня її смерті, а також змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцем другої черги.

Стверджує, що більше п`яти років проживала із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 , вела із нею спільне господарство та проживали однією сім`є, надавала їй матеріальну допомогу, догляд та утримання у зв`язку із наявністю захворювань.

Суд вважає, що такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи виходячи із наступного.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що покійна ОСОБА_3 постійно проживала в с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області, де мала власний будинок і лише, за потреби, навідувалась до власної квартири АДРЕСА_3 , в якій, із дозволу останньої, проживала позивачка.

Вказане доводиться показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_48 , ОСОБА_37 та ОСОБА_49 .

Зокрема свідок ОСОБА_25 , яка є рідною сестрою позивачки вказала, що її сестра була заміжня за ОСОБА_4 і вони проживали за адресою АДРЕСА_1 ., а батьки чоловіка приїжджали в гості із с. Станів. Пояснила, що позивачка ОСОБА_7 у квартирі в м. Тернополі після смерті чоловіка проживала сама, але підтримувала відносини із ОСОБА_3 , яка приїжджала у справах в м. Тернополі, а ОСОБА_7 їздила, по потребі, до ОСОБА_3 у с. Сатанів для допомоги. Після того, як чоловік позивачки помер у 2016 році, вона залишалась проживати в цій квартирі. Батьки чоловіка: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали в с. Сатанів, часто навідувались до позивачки, вона часто їздила до них допомагати, в той час, як померла ОСОБА_3 постійно проживала у с. Сатанів.

Вказані свідчення суд вважає об`єктивними, оскільки надані близькою родичкою позивачки і такими, що узгоджуються із поясненнями вищевказаних свідків та іншими матеріалами справи.

Наведені висновки суду додатково доводяться наявною у справі інформацією ПрАТ «Київстар» про з`єднання по телефонному номеру НОМЕР_7 , який належав померлій ОСОБА_3 та згідно якої встановлено, що здебільшого за час спілкування мобільним зв`язком в період часу 13.09.2020 по 03.09.2024 мобільний термінал ОСОБА_3 розташовувався у смт. Сатанів Хмельницької області, а мобільний термінал ОСОБА_1 (тел. НОМЕР_8 ) перебував у м. Тернополі.

Отже, за результатами розгляду справи не знайшли свого підтвердження факти спільного проживання позивачки із померлою ОСОБА_3 , ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням при спільному проживанні, а також наявності інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Факти допомоги позивачки померлій ОСОБА_3 , які надавались останній за місцем її проживання у с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області та її відвідування за вказаною адресою, не дають законних та обґрунтованих підстав стверджувати про наявність між вказаним особами сімейних відносин.

За таких підстав відсутні законні підстави вважати позивачку ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 1262 ЦК України.

Також, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти безпорадного стану ОСОБА_3 до її смерті, а також її потреби у матеріальній допомозі, чи допомозі в утримані та догляді.

Наявна у матеріалах справи медична документація із діагнозами ОСОБА_3 не доводить того факту, що остання перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги.

Навпаки, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_3 до самої смерті пересувалась самостійно, відвідувала ринок за місцем проживання, а також свою квартиру у м. Тернополі та не потребувала сторонньої допомоги.

Крім цього, свідки пояснили, що померла ОСОБА_3 отримувала високу пенсію, оскільки мала можливість задовольняти свої основні життєві потреби, а також наймати працівників для різних робіт за місцем свого проживання у с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області.

Отже, позивачкою не доведено, що вона опікувалась ОСОБА_3 до її смерті, матеріально забезпечувала її, чи надавала їй допомогу через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також не доведено, що ОСОБА_3 до своєї смерті перебувала у безпорадному стані.

Незважаючи на те, що позивачкою не доведено наявності законних підстав для віднесення її до спадкоємців четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, суд вважає, що також відсутні законні підстави для зміни черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 1259 ЦК України.

Інші обставини на які посилається сторона позивача не заслуговують на увагу та не беруться судом до уваги, оскільки не вважатись настільки суттєвими, що давали б можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно приписів ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.15 , ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, за результатами розгляду справи суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено наявності обставин якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, а тому у задоволені позову останньої слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, а тому у відповідності до статті 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко Оксани Ігорівни про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 2015 до дня її смерті, а також зміни черговості спадкування та надання ОСОБА_1 права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцем другої черги - відмовити у повному обсязі.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко Оксана Ігорівна, адреса: вул. Руська, буд. 3, прим. 17, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич