Справа № 441/1680/24 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-з/811/237/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
28 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Н.П. Крайник
суддів Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Л.М. Чиж
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 06270-03/2023 від 14.03.2023 в розмірі 25 232 грн 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 80966 від 03.04.2023 в розмірі 10 750 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 44674-12/2023 від 28.12.2023 в розмірі 4000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, рішенняГородоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року в частині розміру заборгованості за кредитними договорами № 06270-03/2023 від 14.03.2023 та № 80966 від 03.04.2023, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 10 665,15 грн заборгованості за кредитним договором № 06270-03/2023 від 14.03.2023 та 5100 грн заборгованості за кредитним договором № 80966 від 03.04.2023.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4000 грн заборгованості за кредитним договором № 44674-12/2023 від 28.12.2023 залишено без змін.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в користь ОСОБА_1 340,46 грн судового збору.

21.09.2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача 3033,92 грн витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, та 2136,92 грн судового збору.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на адвокатські послуги, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами: № 06270-03/2023 від 14.03.2023 в сумі 25232 грн 43 коп.; № 80966 від 03.04.2023 у сумі 10750 грн; № 44674-12/2023 від 28.12.2023 у сумі 4000 грн, а також понесені судові витрати.

Враховуючи предмет та ціну позову, судовий збір, який підлягав сплаті ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при подачі позовної заяви становив 3028,00 грн.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задоволити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 06270-03/2023 від 14.03.2023 в сумі 10 665,15 грн, за кредитним договором № 80966 від 03.04.2023 в сумі 5 100 грн, за кредитним договором № 44674-12/2023 від 28.12.2023 в сумі 4 000,00 грн, а всього 19 765,15 грн, у решті позову просив відмовити.

Відтак, розмір судового збору, який підлягав сплаті відповідачем при зверненні до суду з апеляційною скаргою на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року з урахуванням ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» становив 1837,34 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3634 грн, що підтверджується квитанцією від 01.12.2024 року (а.с. 256, т.2).

Враховуючи, що постановою Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року в частині розміру заборгованості за кредитними договорами № 06270-03/2023 від 14.03.2023 та № 80966 від 03.04.2023, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змінено, стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 10 665,15 грн заборгованості за кредитним договором № 06270-03/2023 від 14.03.2023 та 5100 грн заборгованості за кредитним договором № 80966 від 03.04.2023, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4000 грн заборгованості за кредитним договором № 44674-12/2023 від 28.12.2023 залишено без змін, стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в користь ОСОБА_1 340,46 грн судового збору, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача в користь відповідача 2136,92 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року.

При цьому, колегія суддів вважає за потрібне роз`яснити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Відтак, зайво сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1796,66 грн (3634 грн - 1837,34 грн) підлягатиме поверненню ОСОБА_1 у випадку її звернення до суду з відповідною заявою.

Як убачається з матеріалів справи, 30.07.2024 року між адвокатом Калініним Сергієм Костянтиновичем та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги № б/н/24, на підставі якого видано ордер про надання правничої (правової) допомоги відповідачу у даній справі.

21.09.2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача 3033,92 грн витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження розміру понесених судових витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 надав суду додаток №1 до договору про надання правової допомоги № б/н/24 від 30.07.2024 року, акт № 1 виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги № б/н/24 від 26.08.2024 року, відповідно до якого вартість послуг за договором № б/н/24 від 30.07.2024 року становить 6 000 грн.

На підтвердження розміру понесених судових витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 надав суду додаток №1 до договору про надання правової допомоги № б/н/24 від 31.10.2024 року, акт № 1 виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги № б/н/24 від 20.11.2024 року, відповідно до якого вартість послуг за договором № б/н/24 від 31.10.2024 року становить 3 500 грн.

24.10.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подало до суду заперечення, в якому просило відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. У поданому запереченні представник позивача покликався на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6533,92 грн є неспівмірними зі складністю даної справи, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. При цьому, у матеріалах справи відсутній детальний опис наданих адвокатом послуг з зазначенням витраченого ним часу, що є підставою для відмови у їх відшкодуванні.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, наведені стороною відповідача доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокатом та обсяг наданих ним послуг, а також заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку,що заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в користь ОСОБА_1 3 000 гривень витрат на правничу допомогу, понесених нею в суді першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст додаткової постанови складено 28 листопада 2025 року.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 28 листопада 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра