Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3147/25
Номер провадження 2/299/1102/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) та визнання прав та обов`язків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) та визнання прав та обов`язків забудовника.

Згідно позовних вимог просить визнати в порядку спадкування за заповітом:

- права та обов`язки забудовника житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 ;

- право власності на земельну ділянку площею 1,64 гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Підвиноградівської сільської ради Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області, після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 12.05.1996 року ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом №4101 від 06.10.2001 року, право власності на спадковий житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування, перейшло від померлого ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , дружини померлого.

Відповідно до заповіту складеного та посвідченого 14.12.2015 року секретарем виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та зареєстрованого в реєстрі за №204, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своєму внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки КП Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації №411 від 24.04.2025 року, житловий будинок в АДРЕСА_1 незавершений будівництвом готовністю 8 % готовності та інвентаризаційна вартість станом на квітень 2025 року становить 114 149 гривень. Згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 29,7 кв.м., житловою - 15,6 кв.м. в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Виноградівською державною нотаріальною конторою від 06.10.2001 року за реєстром №4101. Під час інвентаризації станом на 16.04.2025 року житловий будинок зруйнований та виявлено побудований фундамент.

У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520 ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 22 жовтня 2002 року, №550, передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,64 гектарів (ріллі), в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Підвиноградівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна - незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,64 гектарів (ріллі), згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520.

Відповідачами не заперечується отримання у власність в якості спадкового майна позивача ОСОБА_1 , вказаних незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Довідкою Виноградівської державної нотаріальної контори №47/0116 від 25.04.2025 року, виданою ОСОБА_1 , підтверджено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 немає можливості оскільки не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

У відповідності до довідки Виноградівської міської ради №20.9-29/69 від 09.05.2025 p., земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 згідно по господарського обліку рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позивача ОСОБА_1 наявна копія Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520.

В силу закону, позивач не має можливості завершити оформлення незавершеного будівництвом спадкового житлового будинку, без визнання за ним прав та обов`язків забудовника.

Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за законом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання права власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте його представником адвокатом Ластівка В.І. подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Позивач ОСОБА_1 до суду подав клопотання, згідно яких позовні вимоги підтримує (а.с.58-58 зв.).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просить задоволити (а.с. 59-59 зв.).

Представник відповідача Виноградівської міської ради подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.68).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В. у судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 . Даними свідоцтва про смерть НОМЕР_2 стверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблений відповідний актовий запис №461 (а.с.14 зв.).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 12.05.1996 року ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №4101 від 06.10.2001 року, право власності на спадковий житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування, перейшло від померлого ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , дружини померлого (а.с.22).

Відповідно до заповіту складеного та посвідченого 14.12.2015 року секретарем виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та зареєстрованого в реєстрі за №204, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своєму внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується відміткою у графі місце проживання в паспорті позивача (а.с.8-8 зв.).

Згідно довідки КП Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації № 411 від 24.04.2025 року, житловий будинок в АДРЕСА_1 незавершений будівництвом готовністю 8 % готовності та інвентаризаційна вартість станом на квітень 2025 року становить 114 149 гривень. Згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 29,7 кв.м., житловою - 15,6 кв.м. в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Виноградівською державною нотаріальною конторою від 06.10.2001 року за реєстром №4101. Під час інвентаризації станом на 16.04.2025 року житловий будинок зруйнований та виявлено побудований фундамент (а.с.16).

У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520 ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 22 жовтня 2002 року, №550, передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,64 гектарів (ріллі), в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Підвиноградівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75 (а.с.15-15 зв.).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна - незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,64 гектарів (ріллі), згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520.

Довідкою Виноградівської державної нотаріальної контори №47/0116 від 25.04.2025 року, виданою ОСОБА_1 , підтверджено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 немає можливості оскільки не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.19).

У відповідності до довідки Виноградівської міської ради №20.9-29/69 від 09.05.2025 p., земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 згідно по господарського обліку рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19 зв.).

У позивача ОСОБА_1 наявна копія Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520.

В силу закону, позивач не має можливості завершити оформлення незавершеного будівництвом спадкового житлового будинку, без визнання за ним прав та обов`язків забудовника.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідачі претензій до спадкового майна не мають, з заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що в користь позивача спадкодавцем складено заповіт. Спадкоємець спадщину прийняв.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , спадщину прийняв, інші особи претензій до спадкового майна не ставлять, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом права та обов`язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з правом здачі цього будинку в експлуатацію та отриманням на нього правовстановлюючих документів.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,64 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Підвиноградівської сільської ради Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області, після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №016520.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийЛеньо В. В.