Справа № 585/3817/25
Номер провадження 2/585/1580/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Машини І.М.,

з участю секретаря судового засідання Савойської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовною заявою Паладич Аліни Олександрівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановив:

Паладич А.О., яка діє в інтересах ТОВ «Свеа Фінанс», звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить: стягнути з нього на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код , місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6 ) заборгованість за Договором №1625964 від 12.07.2024 року у розмірі 45299,99 грн. та 2422,40 грн. відшкодування зі сплати судовою збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали Договір позики №1625964 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Після того як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://selfiecredit.ua/, ТОВ «Селфі Кредит» 12.07.2024 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №1625964 у вигляді розміщення в особистому кабінету позивальника на сайті повного тексту Договору Позики (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики).

12.07.2024 року позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (оферту) у формі Договору Позики, який містить усі істотні умови і маючи технічну можливість відмовитись від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора.

Таким чином, 12.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 10000,00 грн., строком на 350 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 24.02.2025 р. між ТОВ «СЕЛФІ Кредит» та ТОВ «СВЕА Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-04/25, за умовами якого первісний кредитор відступає (передає) новому кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 45299 грн. 99 коп. з яких: 9999 грн. 99 коп. заборгованість по тілу кредиту; 30300,00 грн. заборгованість по відсотках, 5000, 00 грн. - пеня. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

10 жовтня 2025 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами; письмових пояснень щодо причин своєї неявки в суд не надав, клопотань не заявляв.

Окрім того, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 12.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №1625964 про надання споживчого кредиту за продуктом «New Short». Сума кредиту 10000 грн., строком на 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Стандартна процентна ставка становить 1, 5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,425 % в день, орієнтовна загальна вартість позики 62500 грн. (а.с.10-14).

Згідно Паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 , сума кредиту складає 10000 грн., строк кредитування 350 днів, стандартна процентна ставка 1, 50 % річних, знижена процентна ставка 1, 425 % в день, пеня не передбачено, орієнтовна загальна вартість позики 62500 грн. Паспорт підписано ОСОБА_1 12.07.2024 року (а.с.16-17).

Згідно розрахунку заборгованості нарахованого ОСОБА_1 - ТОВ «Селфі Кредит» загальна заборгованість станом на 24.02.2025 року складає 45299,99 грн., з яких 9999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 30300 грн. заборгованість за відсотками, 5000 грн. - пеня (а.с.28-30).

Згідно довідки від 26.02.2025 року ТОВ «Пейтек» повідомило ТОВ «Селфі Кредит» про перерахування коштів на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 в сумі 10000 грн. 12.07.2024 року (а.с.31).

24.02.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу №01.02-04/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с.32-42).

Згідно платіжної інструкції №9947 від 25.02.2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Селфі Кредит» оплату фінансування згідно Договору №01.02-04/25 від 24.02.2025 року (а.с. 43).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-04/25 від 24.02.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за Договором Позики станом на дату відступлення склала 45299,99 грн., з яких 9999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 30300 грн. заборгованість за відсотками, 5000 грн. - пеня (а.с.44, 45).

У підтвердження заявлених вимог позивач до позовної заяви надав Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Селфі Кредит», рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» ( а.с.18-27, 46), Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ( а.с. 48-55), виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань (а.с.56).

На момент розгляду справи у суду відсутні відомості щодо сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості.

За нормою статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону №675-VIII.

Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII.

Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено Договір позики №1625964 про надання споживчого кредиту за продуктом «New Short». Даний Договір був підписаний електронним підписом.

В суду не має сумніву, що саме ОСОБА_1 отримав позику в сумі 10000,00 гривень. ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув.

У ході передачі права вимоги за факторинговим договором, право вимоги за кредитним договором № 1625964 від 12.07.2024 року перейшло до Позивача.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9999,99 грн.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості по відсотках суд зазначає наступне.

Як вбачається з умов договору, сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту - 350 днів, стандартна процентна ставка 1,50% річних, знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується у випадку, коли учасник Програми лояльності до 06.08.2024 року або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів.

З довідки розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитом в сумі 30300 грн. були нараховані за період з 12.07.2024 року по 24.02.2025 року.

24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», згідно п.5 розділу І якого було внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» та визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Водночас, 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».

Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відтак, згідно вказаного Закону максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати:

протягом перших 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 22 квітня 2024 року - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 20 серпня 2024 року - 1,5%;

починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності, тобто, з 21 серпня 2024 року, - 1%.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Підпунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки договір № 1625964 укладено 12.07.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», якими визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, тому положення п.1.5.1 договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5% з 21 серпня 2024 року є нікчемними в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за період з 21.08.2024 року по 24.02.2025 року підлягають частковому задоволенню.

Так, за період з 12.07.2024 року по 06.08.2024 року ОСОБА_1 сплатив відсотки в сумі 3562, 5 грн. та 0, 01 грн. тіла кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 28).

За період з 07.08.2024 року до 20.08.2024 року ОСОБА_1 мають бути нараховані відсотки за ставкою 1,5% на день, що становить 2100,00 грн., виходячи із наступного розрахунку: 9999,99 : 100% х 1,5% х 14 днів = 2100 грн.

Згідно норм чинного Законодавства ОСОБА_1 мають бути нараховані відсотки за період з 21.08.2024 року до 24.02.2025 року за ставкою 1 % на день, що становить 18699,98 грн., виходячи із наступного розрахунку: 9999,99 : 100% х 1% х 187 днів = 18699,98 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсотках за період з 12.07.2024 року по 24.02.2025 року підлягають задоволенню в загальній сумі 20799,98 грн. (2100,00 грн.+18699,98 грн.).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 5000,00 грн., то суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки ОСОБА_1 укладав Кредитний договір з ТОВ "Селфі Кредит" 12.07.2024 р., тобто у період дії в Україні воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, неустойка, в розмірі 5000 грн. підлягає списанню з указаних вище підстав, а не стягненню в судовому порядку.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1625964 від 12.07.2024 року у розмірі 30799,97 грн. з яких: 9999,99 грн. основний борг та 20799,98 грн. проценти.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено частково в сумі 30799,97 грн., що становить 67,99% від заявлених позовних вимог, то з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених щодо нього вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1646,99 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Паладич Аліни Олександрівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код , місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за Договором №1625964 від 12.07.2024 року у розмірі 30799 (тридцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код , місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) суму відшкодування витрат по оплаті судового збору у розмірі 1646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 99 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальності «Свеа Фінанс» (), місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І.М. Машина