ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2020/25

Провадження № 22-ц/820/2282/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року (суддя Стаднічук Н.Л.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначалось, що 23 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Відповідачка у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредитування складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок (картка № НОМЕР_1 ). Взяті на себе за кредитним договором зобов`язання відповідачка не виконала, у зв`язку з чим заборгованість за договором станом на 08 січня 2025 року складає 26822,70 грн.

Враховуючи викладене вище, АТ «Універсал Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг від 23.04.2023 в розмірі 26822,70 грн.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.04.2023 в сумі 6536,16 грн.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір в сумі 735,80 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права та матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що умови та правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» отримані відповідачем у мобільному додатку, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та є публічною пропозицією на укладення договору. На час підписання анкети-заяви відповідачка була ознайомлена з чинною редакцією умов та правил, які розміщені на сайті.

На думку скаржника, суд дійшов помилкового висновку в частині відмови в позові, оскільки не дослідив механізм отримання банківських послуг проєкту monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами та правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Посилання суду на недоведеність того, що саме ці умови і правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Вказує, що доказів, які ю спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором боржником не надано, власного контррозрахунку відповідачка не навела.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

За змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 23 квітня 2023 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якої вона просить відкрити поточний рахунок НОМЕР_2 у гривні на її ім?я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. В анкеті-заяві зазначено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних дні, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. (а.с. 20)

Довідкою про етапи реєстрації підтверджено ідентифікацію та верифікацію ОСОБА_1 дистанційно шляхом відеоверифікації. (а.с. 8)

Довідкою АТ «Універсал Банк» від 08 січня 2025 року підтверджено наявність в ОСОБА_1 рахунку НОМЕР_2 .

За розрахунком позивача та відповідно до виписки про рух коштів по картці на ім?я ОСОБА_1 заборгованість за кредитом станом на 08 січня 2025 року складає 26822,70 грн. (а.с. 10-12)

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість у розмірі 20286,54 грн нарахована позивачем безпідставно без врахування здійснених відповідачкою виплат на погашення кредиту, а тому стягненню не підлягає.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів, відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Встановлено, що анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 23 квітня 2023 року підписана ОСОБА_1 , у ній зазначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів.

Отже, відповідачка на час укладення кредитного договору була обізнана з процентною ставкою за користування кредитними коштами, здійснювала погашення відсотків за кредитом. Проте свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала в повному обсязі.

Крім того, п. 10 Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг monobank від 24.04.2023, підписаного відповідачкою, визначено, що позичальник надає право та доручає банку здійснювати дебетовий переказ коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень та погоджень (акцептів), для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею і банком.

Згідно з розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по картці проценти за користування кредитом нараховані в межах ставки 37,2% річних (3,1% на місяць), визначеної в анкеті-заяві, та списані банком за рахунок кредитних коштів.

Суд першої інстанції, здійснюючи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, врахував зазначені у руху коштів по картці від 08.01.2025 витрати, здійснені відповідачкою, та суми зарахувань на їх погашення, а також відсотки списані банком за рахунок кредитних коштів, та визначив суму заборгованості, що підлягає стягненню в розмірі 6536 грн 16 коп.

Докази, надані позивачем до суду першої інстанції, не підтверджують наявність і розмір решти кредитної заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 20286,54 грн, тому доводи апеляційної скарги про незаконність рішення в оскаржуваній частині з підстав порушення норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду про те, що відповідачка не була ознайомлена з умовами, правилами отримання банківських послуг проєкту monobank, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, оскільки такі висновки не містяться в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай