провадження 2/201/632/2025
УХВАЛА

25 листопада 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра в місті Дніпрі клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф?єва Ольга Юріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Покинтелиця Дмитро Володимирович і ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 вересня 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Ухвалою судді Соборного (Жовтневого) районного суду міста Дніпра провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення підготовчого засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали.

В підготовче засідання стороною позивача заявлене клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Покинтелшицю Д.В.. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року клопотання було задоволено і залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса ДМНО Покинтелицю Дмитра Володимировича.

В підготовче засідання від представника відповідача адвоката Сініченко Ю.В. надійшло клопотання про закриття провадження в справі через відсутність предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а також скасувати заходи забезпечення позову.

З`ясувавши думку представників сторін, відповідача, оцінивши надані докази і сформовані матеріали справи, суд вважає не можливим задоволення клопотання та закриття провадження в справі з заявлених в цьому клопотанні підстав, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом з`ясовано, що в цьому спорі сторонами є фізичні особи, предмет спору безпосередньо стосується прав та охоронюваних законом їх інтересів, суд розглядає справи відповідно до заявлених вимог і лише в межах позову.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом з матеріалів справи з`ясовано, що між сторонами відсутні будь-які господарські відносини, в справі наявний спір щодо захисту порушених, не визнаних або оспорюваних прав чи свобод саме стосовно фізичної особи, спірного правочину; заявленими вимогами зачіпаються права та охоронювані законом інтереси фізичної особи, що має безпосереднє відношення до предмету спору.

З наданих суду документів та доказів слідує, що оскаржується заповіт в судовому порядку, закриття провадження без пояснень сторін, досліджень матеріалів справи, аналізу правовідносин в цій стадії судового розгляду є передчасним, позивачем вірно зроблено вибір пред`явлення позову згідно вимог ст. 27-31 ЦПК України, з урахуванням правил підсудності, справу прийнято до провадження без порушення правил підсудності. Цим не порушуються права та охоронювані законом інтереси інших осіб, а тому позов по даній справі підлягає розгляду в межах заявленої підсудності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 рокуу справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що заявлене клопотання є передчасним, не грунтується на законі, а тому в задоволенні клопотання про закриття провадження в справі з заявлених представником відповідача підстав слід відмовити. Оскільки клопотання про скасування заходів забезпечення позову є похідним від вищезазначеного клопотання, то і в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 49, 158, 182, 200, 222, 255, 258-261, 274, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження і скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф?єва Ольга Юріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Покинтелиця Дмитро Володимирович і ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала набрала законної сили 25 листопада 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -