Провадження № 2-н/537/3255/2025
Справа № 537/7533/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2025 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,

встановив:

ТОВ "Житлорембудсервіс" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.06.2024 року по 31.10.2025 року в розмірі 13 415 грн 99 коп., нараховані на суму заборгованості 3 % річних в розмірі 288 грн 12 коп., індекс інфляції в розмірі 931 грн 06 коп. та судові витрати на судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Суддя, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, встановив наступне.

Згідно зі статтею 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ЦПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, в ч. 1 ст. 30 ЦПК встановлено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення (ст. 181 ЦК).

Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності)договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Предметом заяви є зобов`язання, які випливають з надання послуг з управління багатоквартирним будинком по об`єкту нерухомості, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17.

Таким чином, ТОВ "Житлорембудсервіс" заяву про видачу судового наказу подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником при зверненні до суду порушено правила підсудності, а також беручи до уваги те, що положеннями ЦПК України не передбачено можливість направлення справи за заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника фізичної особи за підсудністю, у видачі судового наказу слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В. І. Хіневич