У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Ішуніна Л. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори Державного нотаріуса Василевської О. А. про скасування постанови нотаріуса, поновлення строку на прийняття спадщини та визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори Державного нотаріуса Василевської О. А. про скасування постанови нотаріуса, поновлення строку на прийняття спадщини та визнання права на спадщину.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з огляду на таке.

Пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, відповідно до вимог пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тож, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову -це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду з позовними вимогами про: поновлення йому строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ; визнання протиправною та скасування постанови нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори від 20 травня 2025 року № 1172 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; визнання за ним права на спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до заповіту від 17 січня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курдюковим В. В. та зареєстрованим у реєстрі за № 185. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір - ОСОБА_2 , його право на спадкування підтверджується заповітом від 17 січня 1997 року за № 185, у зв`язку з чим, 20 травня 2025 року він звернуся до П`ятої київської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом Василевською О. А. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини та відсутні докази спільного проживання зі спадкодавцем. Разом з тим, на момент відкриття спадщини він перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , що з урахуванням особливого режиму військової служби в умовах воєнного стану, об`єктивно позбавило його можливості подати заяву своєчасно.

Однак, позивач не надав доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема, з долученої ним до позовної заяви довідки військової частини від 02 вересня 2025 року вбачається, що він з 22 січня 2008 року по теперішній час перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , проте, така довідка сама по собі не підтверджує того, що за весь шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини (з 16 жовтня 2024 року по 16 квітня 2025 року) він був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса особисто або направити заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку.

Таким чином, позивачем не надано та не зазначено докази, що підтверджують поважність причин пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Частиною першою, другою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З огляду на викладене, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачеві було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину через те, що ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутні докази постійного його проживання зі спадкодавцем. При цьому, частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, належним способом захисту прав позивача за викладених обставин є саме визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, а заявлені позивачем вимоги не сприятимуть ефективному захисту його прав, тому позивачу необхідно визначити який саме спосіб захисту сприятиме захисту та відновленню його порушеного суб`єктивного права, за захистом якого він звернувся до суду.

Таким чином, згідно з чинним законодавством, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати підстави та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивач повинна визначитись з ефективним способом захисту його порушеного права.

Також, суд зауважує, що відповідачами у справі за позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. В разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом чи усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Усуваючи недоліки, позивачеві необхідно взяти до уваги викладене та надати суду позовну заяву у новій редакції, визначившись з ефективним способом захисту, що сприятиме захисту його порушеного права та складом учасників, а також докази, що підтверджують поважність причин пропуску ним строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог статті175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями175-177,185,260 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори Державного нотаріуса Василевської О. А., про скасування постанови нотаріуса, поновлення строку на прийняття спадщини та визнання права на спадщину залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна