Провадження № 2/127/2739/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Сауляка Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА ГАРАНТ» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

06.05.2025 до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 90 000, 00 грн та моральну шкоду в сумі 50 000, 00 грн, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовна заява та позовна заява з уточненнями мотивована тим, що 10.01.2025 о 21 год. 53 хв. в м. Вінниця по вул. Гетьмана Мазепи водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч не надала дорогу автомобілю «Тойота Ауріс», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушила п. 10.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2025 у справі №127/1568/25 відповідачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн.

У зв`язку з тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія транспортного засобу «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ- позивач від ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» отримав 120 000, 00 грн. Крім того, пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота Ауріс» д.н.з. НОМЕР_2 позивачем було продано за 1 600 доларів США, що становить 69 000, 00 грн. Водночас, середня ринкова вартість автомобіля «Тойота Ауріс» становить 6 500, 00 доларів США, що складає 279 000, 00 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та вартістю пошкодженого автомобіля становить 90 000, 00 грн.

Крім того, позивач вважає, що він має право на відшкодування з боку відповідачки, завданої йому моральної шкоди, яку він оцінює у суму 50 000, 00 грн. Моральна шкода завдана пошкодженням майна позивача, який був єдиним сімейним засобом пересування, а також позивач прикладав зусилля та ніс витрати на відновлення його права.

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду у вище вказаних розмірах та судові витрати, зокрема витрати на правову допомогу в сумі 23 000, 00 грн.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 06.05.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 07.05.2025.

16.05.2025 судом була одержана Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про зняття з реєстрації місця проживання вих. №16108 від 08.05.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.06.2024 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

19.05.2025 судом була згенерована Відповідь №1388987 з Єдиного державного демографічного реєстру, з якої вбачається, що відповідачка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 22.05.2025 вище зазначена позовна заява залишена без руху, суд надав позивачу строк сім днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ній.

02.06.2025 на адресу суду на виконання ухвали суду від 22.05.2025 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків разом з позовною заявою в новій редакції. Позивачем залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». У додатку до заяви позивач надав заяву про виклик свідків на підтвердження укладення ним договору купівлі-продажу автомобіля.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2025 було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Ліліцького Р. В. про виклик і допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суд не одержав від відповідача відзив на позовну заяву, а також інші заяви та клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Суд постановив провести розгляд справи у відсутність представника ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у ній, додатково суду пояснив, що 10.01.2025 рухався на автомобілі додому, сталася дорожньо-транспортна пригода, винною в якій була визнана відповідачка. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди між ними була усна домовленість про відшкодування шкоди, відповідач мала сплатити різницю між страховою виплатою та ціною продажу автомобіля. Експертна оцінка ним не проводилася. Був експерт від страхової компанії, який повідомив, що відновлювати автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди недоцільно. Страхової компанією «АЛЬФА-ГАРАНТ» йому виплачене страхове відшкодування в сумі 120 000, 00 грн.

Позивач обґрунтовує завдану моральну шкоду тим, що автомобіль він використовував сім років як для роботи, так і для потреб сім`ї. В сім`ї це був єдиний автомобіль та його перший автомобіль, який був доглянутий ним та був в ідеальному стані. На автомобілі він об`їздив всю Україну, про що залишилися теплі спогади, автомобіль був як член родини. Для нього автомобіль вартував більше ніж він коштував. Крім того, він міг внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинути, та завдяки тому, що автомобіль був ним доглянутий, спрацювала подушка безпеки. Дорожньо-транспортна пригода вплинула на психологічний стан позивача, бо ще два місяці після неї він бачив сни про цю подію.

Представник відповідача-адвокат Сауляк Є. В. суду пояснив, що відповідач позов не визнає в повному обсязі. Факт дорожньо-транспортної пригоди відповідачкою не оспорюється, однак позивачем не доведено позовні вимоги належними та допустимими доказами. Якщо автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди не підлягав відновлювальному ремонту, позивач мав оцінити його. Позивачем експертна оцінка ринкової вартості автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди не проводилась. Автомобіль реалізований позивачем, але належні докази, що підтверджують ціну продажу суду не надані. Позивачем надано роздруківку з інтернету на підтвердження вартості автомобіля, що є неналежним доказом.

Вимога про стягнення моральної шкоди відповідачкою не визнається також, оскільки моральна шкода є похідною вимогою від майнової шкоди і задовольняється у разі стягнення майнової шкоди, а матеріали справи не підтверджують розмір матеріальної шкоди, вартість відновлювальних робіт, суду не наданий відповідний експертний висновок. Відповідачкою визнається вина, встановлена постановою суду, визнається, що з її вини було пошкоджено майно, однак розмір матеріальної та моральної шкоди позивачем не доведений, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2025 по справі № 127/1568/25 відповідачка ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та їй призначено покарання на у виді штрафу в розмірі 850, 00 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали технічних пошкоджень (а.с.16-17).

20.03.2025 позивач звернувся до відповідачки з досудовою вимогою про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на загальну суму 125 000, 00 грн (а. с. 18-22).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з застосунку «Дія», станом на 22.05.2025, ОСОБА_1 є власником автомобіля Toyota Auris, держаний номерний знак НОМЕР_2 , страховий поліс в АТ «СК «Країна» (а.с. 66).

Позивачем надано роздруківку з сайту «AUTO.RIA» на підтвердження динаміки росту та зниження цін на автомобілі марки Toyota Auris, 2007 року виписку; середня ціна, сформована на основі проданих 444 автомобілів 6 094 долара США (а.с.67).

Позивачу ОСОБА_1 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатило страхове відшкодування згідно зі страховим актом №ЦВ/25/0356 за договором страхування №АТ- від 12.03.2024 в сумі 120 000, 00 грн без ПДВ (а.с. 68).

Судом досліджений бланк угоди про розмір страхового відшкодування без дати та підписів, укладеної між ОСОБА_1 та ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», в якому вказано узгодження розміру страхового відшкодування в сумі 120 000, 00 (а. с. 69).

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та щодо відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням (знищенням) майна.

Відповідно до частини 1, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеними згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2025 та не оспорюється представником відповідача.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 18 цього закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Отже, чинним законодавством передбачено як стягнення відшкодування шкоди на підставі звітів (висновків експерта) про вартість матеріальної шкоди для подальшого ремонту автомобіля, так і за доказами про реально понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, або отримання відшкодування, якщо транспортний засіб знищений, також за наявності відповідних доказів.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до доказів визначені у статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових сум, які не були компенсовані позивачу страховиком винної особи, позивач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження розміру завданої йому матеріальної шкоди, пошкодженням автомобіля чи фізичного знищення транспортного засобу.

Представник відповідача заперечує проти розміру збитків, про стягнення яких заявлено позов, у зв`язку з їх недоведеністю.

Судова авто товарознавча експертиза для визначення розміру збитків позивачем проведена не була. Належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладення позивачем договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного ним після дорожньо-транспортної пригоди, ціну продажу також суду не надані.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем не доведено розмір матеріальних збитків, що підлягають відшкодуванню у зв`язку із пошкодженням чи знищенням автомобіля, ураховуючи, що звіту (експертного висновку) про вартість матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу позивачем суду не надано, факт знищення майна та факт укладання договору купівлі-продажу пошкодженого транспортного засобу не доведені. Отже, в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, пунктів 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що моральна шкода завдана йому не лише у зв`язку з пошкодженням його майна, але й через протиправні дії відповідачки, а саме - порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого було пошкоджено (майже знищено) його транспортний засіб, який був єдиним сімейним засобом пересування, зусиллями та його додатковими витратами на відновлення його прав, на переконання сторони позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості, йому має бути відшкодована моральна шкода у розмірі 50 000, 00 грн.

З вище наведеного вбачається, що позивачем доведено факт пошкодження транспортного засобу, який належав йому на праві власності в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини відповідачки в результаті порушення нею Правил дорожнього руху, що призвело до душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна. Факт знищення майна позивачем не доведений.

Разом з тим, враховуючи характер та ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань позивача, зміну його звичного способу життя, виходячи з принципів розумності та достатності, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 25 000, 00 грн. Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі суд не знаходить.

Щодо судових витрат суд зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 15 ЦПК України Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат з правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги/ юридичних послуг №30012506/р від 10.02.2025, укладений «Центром Правової Допомоги» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА 24/7») та ОСОБА_1 , п. 1.2. якого передбачено перелік юридичних послуг, види та обсяг правової допомоги, що надаються: комунікація представника, проект претензії, проект позовної заяви (а. с. 23-24).

Акт приймання-передачі наданих послуг №11022506/р до договору про надання правової допомоги/ юридичних послуг №11022506/р від 10.02.2025, згідно з яким вартість послуг згідно умов п. 1.2. договору, а саме: комунікація представника, проект претензії, проект позовної заяви до суду становить 15 000, 00 грн (а. с. 25).

Договір №30012506/р про надання правової допомоги/ юридичних послуг від 30.01.2025, укладений «Центром Правової Допомоги» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА 24/7») та ОСОБА_1 , п. 1.2. якого передбачено перелік юридичних послуг, види та обсяг правової допомоги, що надається: проект заяви до РТЦК та СП (а. с. 80).

Додаткову угоду до Договору №30012506/р про надання правової допомоги /юридичних послуг від 30.01.2025, якою передбачено, що сторони, «Центр Правової Допомоги» (ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА 24/7») та ОСОБА_1 внесли зміни до п. 1.2. цього договору, а саме домовились викласти його в наступній редакції. Перелік юридичних послуг, види та обсяг правової допомоги, що надається: участь представника на судовому засіданні (до одного разу).

Акт приймання-передачі наданих послуг №30012506/р до договору про надання правової допомоги/ юридичних послуг № 30012506/р від 30.01.2025, згідно з яким вартість послуг згідно з умовами п. 1.2. договору, а саме: участь представника на судовому засіданні (до одного разу) становить 8 000, 00 грн (а. с. 83).

Ордер про надання правничої допомоги адвокатом Ліліцьким Р. В. на підставі договору про надання правничої допомоги №29-04/2025-01 від 29.04.2025.

З досліджених судом доказів, які позивач надав на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, вбачається, що позивач ніс витрати на надання правової допомоги /юридичних послуг ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА 24/7», але суду не надано належних та допустимих доказів, що ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА» має статус адвокатського об`єднанням чи адвокатського бюро. Більше того, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Ліліцьким Р. В. видавався як адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, і на підставі договору про надання правничої допомоги №29-04/2025-01 від 29.04.2025, який суду не наданий.

З наданих суду договорів вбачається, що за одним надавалась правова допомога /юридичні послуги ТОВ «ПРАВОВА ДОПОМОГА 24/7»: комунікація представника, проект претензії, проект позовної заяви, за другим участь представника на судовому засіданні (до одного разу), але договорами не передбачено, що правнича допомога надається адвокатом та з них не вбачається зв`язок зі справою про відшкодування шкоди, завданої позивачу відповідачем ОСОБА_2 10.01.2025 в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Аналіз п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України свідчить, що за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу, надану саме адвокатом, а не будь-якою фізичною чи юридичною особою. Ці витрати мають бути пов`язані зі справою, яка розглядається судом. Докази, надані суду позивачем ці обставини не підтверджують.

Позивачем не надані суду докази, що підтверджують витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Ліліцьким Р. В.

Отже, у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 23 000, 00 грн має бути відмовлено.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422, 40 грн відповідно до квитанції № 7154-1249-3684-5455 від 02.05.2025 (а.с. 9).

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (на суму, що становить 14, 29% заявлених позовних вимог), в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 346, 16 грн.

Керуючись статтями 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА ГАРАНТ» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 346, 16 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 28.11.2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА ГАРАНТ», , юридична адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, поштова адреса: вул. Г. Топольницького, буд. 14, м. Київ.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА