Справа № 468/1703/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Звягіної О.В., при секретарі Хижняк К.А., розглянувши у судовому засіданні у м. Баштанка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні -

ВСТАНОВИВ

01.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву мотивує тим, що він 17 серпня 2024 року уклав шлюб з ОСОБА_2 , після укладення шлюбу - ОСОБА_3 . До цього вони близько п`яти років жили в цивільному шлюбі, без його реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4 . У дружини є ще два сина, яких вона народила до шлюбу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У них обох відомості про батька до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

З того моменту коли заявник з дружиною почали жити разом, всі діти мешкають разом зі ними. У них склалися добрі, дружні стосунки в сім`ї. Заявник ставиться до дітей як до своїх рідних, а вони відносяться до нього як до рідного батька. Між ними панує злагода та взаєморозуміння. Заявник матеріально забезпечує всю родину, за рахунок коштів які він отримує як військовослужбовець Збройних Сил України. Він фінансово забезпечує придбання всього необхідного для дітей: продуктів харчування, одягу, приладдя для навчання в школі, тощо. В основному це полягає в наданні коштів дружині для придбання всього необхідного. Однак і сам він за можливості купує необхідне для дітей. Спочатку заявник просто перераховував кошти їй на картковий рахунок, а згодом відкрив спільний з дружиною рахунок, який поповнюється за рахунок грошового утримання, і використовується ними обома на потреби сім`ї, і зокрема всіх дітей.

Заявник придбав будинок в АДРЕСА_1 , де всі фактично і мешкають.

Доходи дружини складаються з державних допомог на дітей, які вона отримує з Управління соціального захисту населення. Цих коштів явно не вистачає на утримання трьох дітей, і тому заявник взяв на себе зобов`язання належним чином забезпечувати не лише свого рідного сина, а і дітей дружини, оскільки вважає себе відповідальним за їх належне забезпечення, та відповідно і нормальний розвиток. Доходи заявника дозволяють утримувати всіх дітей, і він бажає це робити.

Ні у ОСОБА_7 , ні у ОСОБА_8 немає рідного батька, і тому утримувати з боку батька їх немає кому. Відповідно у них відсутні і діди з бабами зі сторони батька, та допомога з їх боку. Зі сторони матері, у них є лише баба - ОСОБА_9 . Дід відсутній, оскільки при народженні їх матері, відомості про її батька були внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_9 не має місця роботи, та достатніх доходів щоб надавати допомогу на утримання своїх онуків. Інших повнолітніх близьких родичів які б могли надавати їм належне утримання у дітей немає.

Оскільки зараз заявник перебуває на військовій службі, то метою встановлення факту перебування дітей на моєму утриманні є можливість звільнення від військової служби у разі перебування на утриманні трьох і більше дітей відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Заявник звертався до командування військової частини де проходить службу з питанням звільнення з цих підстав, але йому було усно роз`яснено, що це стане можливим, лише в разі якщо судом буде встановлено факт утримання ним трьох дітей, оскільки двоє з них не є його рідними. Тому заявник вимушений звернутися до суду з цим питанням, оскільки іншим шляхом встановити даний факт неможливо.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю.

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, пояснень не надав. Вислухавши думки заявника, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження ості чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності ст.ст. 315 - 318 ЦПК кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів перебування на утриманні, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих; немайнових чи майнових прав.

Судом встановлено, що 17.08.2024 року заявник ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , у Баштанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області ПМУМЮ.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про батька цих дітей, внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 135 СК України.

ОСОБА_1 сприйняв дітей своєї дружини як своїх і відноситься до них як до рідних, займається їх вихованням, піклується за їх здоров`я, забезпечує усім необхідним. Фактично він став утримувати дітей дружини та виконувати обов`язки їх батька, всі троє неповнолітніх дітей знаходяться на його утриманні, що підтверджується актом про встановлення спільного проживання від 08.07.2025.

Заявник із дружиною та всіма дітьми спільно проживають у придбаному ним будинку в с. Привільне. У сім`ї дружні стосунки, діти вважають заявника рідним батьком.

Заявник, як військовослужбовець ЗСУ, є головним матеріальним годувальником сім`ї, забезпечуючи потреби всіх дітей через спільний із дружиною рахунок. Доходів дружини (держдопомога) недостатньо для утримання.

Діти дружини ( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) не мають рідного батька, який би їх утримував. Інших родичів, здатних надати утримання, немає. Заявник бажає і має можливість утримувати всіх дітей.

Оскільки зараз заявник перебуває на військовій службі, то метою встановлення факту перебування дітей на моєму утриманні є можливість звільнення від військової служби у разі перебування на утриманні трьох і більше дітей відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

За наведених вище обставин, заявник звернувся до суду з приводу встановлення факту утримання дітей.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт перебування дітей на утриманні заявника підтверджується матеріалами справи, а також поясненнями наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» "членами сім`ї" є мачуха, вітчим, які проживають однією сім`єю з малолітніми або неповнолітніми пасинком, падчеркою.

Відповідно частини 1 статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Таким чином, визначальним фактом є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей до 18 років.

З огляду на викладене на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає, що фактично на утриманні заявника ОСОБА_13 перебуває його рідний син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що не підлягає встановленню, оскільки підтверджено наявними матеріалами справи, а також діти його дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

За таких обставин, суд, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, у контексті першочергового врахування інтересів дітей, враховуючи відсутність заперечень матері щодо встановлення даного факту, тобто відсутність спору про право, дійшов висновку про те, що факт перебування неповнолітніх дітей на утриманні заявника знайшов своє повне підтвердження під час розгляду справи, а тому заява підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , | ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.11.2025 року.

СУДДЯ: