Провадження № 2/127/8372/25
УХВАЛА

24 листопада 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик» по будівництву двох 45-квартирних житлових будинків про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик» по будівництву двох 45-квартирних житлових будинків про визнання права власності на квартиру.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи, підтвердженням чого може бути витяг про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС в підсистемі "Електронний суд".

При цьому, у відповідності до вищевказаних вимог позивачу слід вказати повне найменування учасників справи юридичних осіб згідно відомостей Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Слід зауважити, що згідно положень ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14.08. 2019 року у справі №519/77/18, від 15.04.2020 року у справі №474/106/18.

Відповідачами за даним позовом позивач визначає Виконавчий комітет Вінницької міської ради та Житлово-будівельний кооператив «Енергетик» по будівництву двох 45-квартирних житлових будинків щодо якого до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України внесено запис про його припинення.

У відповідності до норм ст. 46 та ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України).

Частиною 5 статті 104 ЦК України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Так, з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, враховуючи те, що цивільна правоздатність та дієздатність відповідача юридичної особи Житлово-будівельний кооператив «Енергетик» по будівництву двох 45-квартирних житлових будинків припинена шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення вказаної юридичної особи: дата запису 09.03.2006, номер запису 2000332.

Позивачу слід визначитися із суб`єктним складом учасників справи, у тому числі правонаступниками юридичної особи, яку припинено, зважаючи на цивільну процесуальну правоздатність і дієздатність, а також у відповідності до вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України уточнити заявлені позовні вимоги, зазначивши їх зміст щодо кожного з відповідачів.

Також слід звернути увагу, що згідно положень ч. 1, 4 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справ.

Позивач звертаючись до суду з даною позовною заявою визначає як учасника справи зі статусом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - "Вінницькі центральні електричні мережі" Акціонерного Товариства "Вінницяобленерго", однак жодного обґрунтування необхідності залучення останнього у позовній заяві не наведено та не зазначено на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Водночас у випадку залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, доцільно вказати на якій стороні, позивача чи відповідача, слід здійснити вступ останньої.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Водночас, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн).

Оскільки позовна заява містить вимогу майнового характеру (визнання права власності на квартиру), тому вона підлягає оплаті судовим збором відповідно до вищевказаної норми.

Натомість, як слідує з матеріалів позовної заяви, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України, позивач, вказуючи ціну позову сплатив судовий збір лише в розмірі 2000,00 грн, що не може вважитись належним підтвердженням сплати судового збору у встановленому законом розмірі відповідно до заявленого розміру позовних вимог.

Так, позивачем на підтвердження вартості спірного майна надано висновок про вартість (витяг з звіту) вих. №19 від 15 жовтня 2025 року суб`єкта оціночної діяльності з ТОВ «Консалтинг експертиза».

Проте, такий висновок про вартість (витяг з звіту) не може бути прийнятий судом до уваги як на підтвердження дійсної (ринкової) вартості об`єкту нерухомого майна з огляду на таке.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Згідно з п. 2 Розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 17 травня 2018 року №658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, про що зазначається в такому звіті.

Наданий позивачем висновок про вартість (витяг з звіту) вих. №19 від 15 жовтня 2025 року не містить будь-яких відомостей про сам звіт оцінки спірного майна, зокрема дату його складання, і в якому містяться відповідні висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, а тому, суд не може прийняти такий витяг як належний доказ щодо дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна на момент подання цього позову.

При цьому слід звернути увагу на вартість такого майна на ринку нерухомості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Натомість, суд не бере до уваги наданий позивачем висновок про вартість (витяг з звіту) вих. №19 від 15 жовтня 2025 року, про що вказано вище.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що в суду відсутня можливість встановлення ціни позову на день подання позову (в матеріалах відсутні належні докази щодо підтвердження дійсної вартості спірного майна), суд вважає за необхідне попередньо визначити для позивача розмір судового збору за вимогою майнового характеру в сумі 15140,00 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2000,00 грн відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2 від 13 листопада 2025 року є не повним розміром судового збору сплаченого за позовну вимогу майнового характеру. Позивачу слід сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру в розмірі, встановленому судом, а саме доплативши судовий збір у розмірі, що становить 13140,00 грн (15140,00 грн 2000,00 грн) та надати суду докази щодо цього.

Крім сплати судового збору, позивач не звільнений від обов`язку зазначити обставини з посиланням на докази щодо дійсної вартості майна та вказати відповідну ціну позову на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

До того ж, відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Водночас всупереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Позивачу слід звернути увагу на положення ст. 83 ЦПК України, відповідно до яких позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а разі неможливості їх надати вправі подати відповідне клопотання, яке повинно відповідати положенням ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 вказаного Закону передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак копії доданих до позовної заяви документів у примірнику для відповідачів та третьої особи не засвідченні належним чином. Отже, позивачу слід надати завірені у відповідності до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, в примірнику для в відповідачів та третьої особи, надіславши їх на адресу суду.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик» по будівництву двох 45-квартирних житлових будинків про визнання права власності на квартиру - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна