Справа № 585/4068/25
Номер провадження 2/585/1707/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ромни цивільну справу за позовом Усенка Михайла Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Усенко М.І., який діє в інтересах ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить: Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 493285 від 18.11.2022 року, в загальному розмірі 57 665,95 грн., на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що 18.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі Товариство) та ОСОБА_1 (надалі Відповідач) укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №493285 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Згідно п. 9.2. кредитного договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Відповідно до п. 9.6 кредитного договору, Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронними підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Згідно п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Згідно п. 3.1., проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 57665,95 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 6999,99 грн.; заборгованість за процентами 50665,96 грн.; заборгованість за комісією 0 грн.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року провадження у вказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 24 листопада 2025 року.

В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, зменшити відсотки по кредиту та зменшити витрати на правничу допомогу.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №493285 про надання кошів на умовах споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 000 грн., строком на 365 календарних днів. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день (а.п. 25 зв.-35).

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.п. 36).

Згідно паспорту споживчого кредиту, ТОВ «Селфі Кредит» погодили з ОСОБА_1 суму кредиту в сумі 7000 грн., строк кредитування 365 днів. Даний паспорт споживчого кредиту засвідчено підписом ОСОБА_1 (а.с.24-25).

З Довідки ТОВ «Селфі Кредит» про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким укладено Договір №493285 від 18.11.2022 року. Акцепт підписаний ОСОБА_1 , із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р542 (а.с.37 зв.).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №493285 від 18.11.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024 року, відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 57665,95 грн., яка складається з: 6999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50665,96 грн. заборгованість за відсотками (а.с.39 зв.-45).

01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 01022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до Боржників, у т.ч. за договором кредиту № 493285 від 18.11.2022 року (а.с. 46-51).

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 01022024 від 01.02.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 57665,95 грн., яка складається з: 6999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50665,96 грн. заборгованість за відсотками (а.с.51 зв.).

До Договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 11 562 (а.с.52).

У досудовій вимозі позивачем відповідача повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №493285 та про необхідність виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с.53 зв.).

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року Адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. надає правничу допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.56).

З акту наданих послуг (правничої допомоги) від 24.07.2025 року вбачається, що вартість послуг наданих Адвокатським об`єднанням «Апологет» ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» становить 8000,00 грн. (а.с.56 зв.)

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 18.11.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4932785, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн. Право вимоги за даним договором перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася повернути Кредит у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором, проте взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в Договорі строк, грошові кошти та нараховані проценти не повернула.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 становить 57665,95 грн., яка складається з: 6999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50665,96 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідач користувалася наданими кредитними коштами, заперечень щодо незгоди із наданим йому кредитом не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунках теж надано не було, а тому суд дійшов висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», шляхом стягнення заборгованості за укладеним договором.

При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на вказане, вирішуючи вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд вважає, що витрати в розмірі 8000 грн. є значно завищеними, оскільки з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика, а тому адвокат при складанні позову та зібранні доказів не міг витрати скільки часу, який міг би коштувати 8000 грн. За таких обставин розмір судових втрат, які суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов Усенка Михайла Ігоровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість за кредитним договором №493285 від 18.11.2022 року в загальному розмірі 57665,95 грн. (п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 95 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: , НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх), судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та 3000,00 грн. (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга