Провадження № 2/522/9318/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси 18.08.2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами у розмірі 36 055 грн. та судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 17.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 7192153.

28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на теперішній час ТОВ «Свеа Фінанс») (далі також новий кредитор) укладений договір факторингу № 01.02-47/23. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-47/23, право вимоги заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики №7192153перейшло до позивача.

Відповідач не виконував умови договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 18 125 грн., з яких: за основним боргом 5 000 грн., за відсотками 13 125 грн.

17.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 27636-03/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом.

29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС»), надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №27636-03/2023 від 17.03.2023 року становить: заборгованість по тілу кредиту 2 600,00 грн. заборгованість по відсотках 7 530,00 грн., загальна заборгованість 10 130,00 грн.

18.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом.

29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС»), надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023 від 18.03.2023 року становить: заборгованість по тілу кредиту 2 000,00 грн. заборгованість по відсотках 5 800,00 грн., загальна заборгованість 7 800,00 грн.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

24.09.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілені на суддю Домусчі Л.В.

Матеріали справи суддя отримала 25.09.2025 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2025 року повернуто до Хаджибейського районного суду м. Одеси для належного оформлення цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

15.10.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, зазначену справу передано судді Домусчі Л.В.

Справу суддя отримала 16.10.2025 року.

Ухвалою суду від 17.10.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 19.11.2025 року.

Про розгляд справи 19.11.2025 року сторони були повідомлені.

Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла, датою складення цього судового рішення датою складення цього судового рішення є 28.11.2025 року

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.

Судом встановлено, що 17.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 7192153 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою)за умовами якого товариство надало відповідачу позику у розмірі 5 000 грн. на строк 15 днів (дата надання позики, 17.03.2023 року, дата повернення позики 01.04.2023 року) та сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 2,5 % річних, а ОСОБА_1 у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти у порядку та строки визначені договором.

Згідно п.4 Договору, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.

Згідно п.5.3 Договору, позичальник підтвердив, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі.

Згідно п. 6 Договору, Позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку Позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за ставкою 2.50% (ставка незмінна протягом всього Строку Позики), якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті.

Згідно п. 22 Договору, Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ.

Згідно п. 23 Договору, Договір укладено із використанням мобільного застосунку «ClickCredit онлайн кредит». Сторони узгодили наступний спосіб надсилання (у тому числі повторного) підписаного Договору Позичальнику: примірник Договору надсилається на електронну пошту Позичальника, вказану в Договорі. Примірник Договору також доступний Позичальнику в особистому кабінеті. Засвідчена копія Договору на папері надається Позичальнику за його письмовим зверненням, яке розглядається у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Згідно п. 24 Договору, Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 ЦК України.

Вказаний договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, шляхом підписання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором w3d3rDdwim. Рахунок позичальника: НОМЕР_1 .

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до Договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 7192153 від 17.03.2023, дата видачі кредиту/дата платежу 17.03.2023-01.04.2023. Кількість днів у розрахунковому періоді - 15. Чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 5 562,50 грн. Сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 5 000,00 грн. Проценти за користування кредитом 562,50 грн. Реальна річна процентна ставка 1 238, 55 %. Загальна вартість кредиту 5 562,50 грн.

Із Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) судом встановлено, що у п. 6.5 цього документа міститься умова, відповідно до якої, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Водночас у п. 6.9 вказаних Правил міститься умова, згідно якої позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування позикою не може перевищувати розміру суми, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до наданої ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» довідки від 25.02.2025 року ОСОБА_2 03.2023 року було перераховано суму коштів у розмірі 5 000 грн. на номер платіжної карти № НОМЕР_1 . Номер платежу № 9884e448-5190-4846-8fdd-f8916abeeed8.

Суд вважає доведеним факт укладення 17.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Договору позики № 7192153 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання позики у сумі 5 000 грн.

28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на теперішній час ТОВ «Свеа Фінанс») (далі також новий кредитор) укладений договір факторингу № 01.02-47/23, згідно якого клієнт відступає (передає) фактору, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» надано платіжну інструкцію № 9273 від 29.08.2023 року про перерахунок ним ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 918879,93 грн. за договором факторингу.

Відповідно до п.п. 3.1.3 Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за договорами позики.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-47/23, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 7192153 від 17.03.2023 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 18 125 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5 000,00 грн., заборгованість по відсоткам і комісії 13 125 грн.

Новий кредитор жодних нарахувань за договором з моменту набуття права вимоги не здійснював.

Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн.

Щодо стягнення процентів.

Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.

Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови.

Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.

Згідно основних умов договору Позика надається строком на 15 днів, тобто до 01.04.2023року.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості по договору позики № 7192153 від 17.03.2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за період з 17.03.2023 року по 28.08.2023 року становить 18 125,00 грн., з яких:

- 5 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 13 128,00 грн. заборгованість за відсотками (з 17.03.2023 року по 01.07.2023 року)

3 моменту отримання права вимоги Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відсотки первісним кредитором були нараховані в межах строку (01.04.2023 року + 90 днів), узгодженого Кредитодавцем та Позичальником згідно п. 6.5 Правил. Таким чином суд вважає, що відсотки нараховані правомірно, а тому підлягають задоволенню у розмірі 13 128 грн.

17.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 27636-03/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно п. 1.1 Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2600.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п. 1.2 Договору, Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 10.04.2023. Дата надання кредиту 17.03.2023.

Згідно п. 1.3 Договору, За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави.

Згідно п. 1.4 Договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом

Згідно п. 1.5 Договору, Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - htps:/www.zecredit.com.ua

Згідно 2.3. Договору, У разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Згідно п. 4.3. Договору, У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Згідно п. 6.1. Договору, Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Вказаний договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, шляхом підписання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W1329. Рахунок позичальника: 4441 - 11xx - xxxx - 3946.

Відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 27636-03/2023, дата видачі кредиту/дата платежу 17.03.2023-10.04.2023. Кількість днів у розрахунковому періоді - 25. Чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 4 225 грн. Сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 2 600,00 грн. Проценти за користування кредитом 1 625 грн. Загальна вартість кредиту 4 225 грн

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_16від 18.03.2025 року на картковий рахунок відповідача ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» були перераховані грошові кошти, а саме: 17-03-2023 18:40:19 на суму 2600,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 212574256, призначення платежу: Зарахування 2600 грн на карту НОМЕР_1 .

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 р., ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 27636-03/2023 від 17.03.2023 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 9 675 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2 600,00 грн., заборгованість по відсоткам і комісії 7 075 грн.

29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»), надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено Договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» надано платіжну інструкцію № 9387від 30.11.2023 року про перерахунок ним ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 2471426,86грн. за договором факторингу.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договір факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 27636-03/2023 від 17.03.2023 року становить 10 130 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2 600,00 грн., заборгованість по відсоткам і комісії 7 530 грн.

Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 600 грн.

Щодо стягнення процентів.

Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.

Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови.

Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.

Згідно основних умов договору Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 10.04.2023 року.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 27636-03/2023 від 17.03.2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за період з 17.03.2023 року по 10.07.2023 року становить 10 130 грн., з яких:

- 2 600,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 7 530 грн. заборгованість за відсотками.

3 моменту отримання права вимоги Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а тому саме первісним кредитодавцем було неправомірно нараховано проценти.

Таким чином нарахування заборгованості по процентам за період з 11.04.2023 року по 10.07.2023 року у розмірі 5 905 грн. є неправомірним.

З урахуванням викладеного, а саме, що розмір заборгованості, у тому числі й процентів, було сторонами погоджено 17.03.2023 року у розмірі 1 625 грн., суд вважає, що вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 625 грн. згідно Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору.

18.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно п. 1.1 Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п. 1.2 Договору, Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 11.04.2023. Дата надання кредиту 18.03.2023.

Згідно п. 1.3 Договору, За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави.

Згідно п. 1.4 Договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом

Згідно п. 1.5 Договору, Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https:/www.zecredit.com.ua

Згідно 2.3. Договору, У разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Згідно п. 4.3. Договору, У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Згідно п. 6.1. Договору, Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Вказаний договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, шляхом підписання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W1091. Рахунок позичальника: 4441 - 11xx - xxxx - 3946.

Відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023, дата видачі кредиту/дата платежу 18.03.2023-11.04.2023. Кількість днів у розрахунковому періоді - 25. Чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 3250 грн. Сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 2 000,00 грн. Проценти за користування кредитом 1 250 грн. Загальна вартість кредиту 3 250 грн

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_17від 18.03.2025 року на картковий рахунок відповідача ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» були перераховані грошові кошти, а саме: 18-03-2023 14:25:07 на суму 2000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 212927915, призначення платежу: Зарахування 2000 грн на карту НОМЕР_1 .

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 р., ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023 від 18.03.2023 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 7 400 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн., заборгованість по відсоткам і комісії 5 400 грн.

29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»), надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено Договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» надано платіжну інструкцію № 9387від 30.11.2023 року про перерахунок ним ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 2471426,86грн. за договором факторингу.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договір факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023 від 18.03.2023 року становить 7 800 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн., заборгованість по відсоткам і комісії 5 800 грн.

Новий кредитор жодних нарахувань за договором з моменту набуття права вимоги не здійснював.

Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 000 грн.

Щодо стягнення процентів.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.

Згідно основних умов договору Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 11.04.2023 року.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 28698-03/2023 від 18.03.2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за період з 18.03.2023 року по 11.07.2023 року становить 7 800 грн., з яких:

- 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 5 800 грн. заборгованість за відсотками.

3 моменту отримання права вимоги Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а тому саме первісним кредитодавцем було неправомірно нараховано проценти.

Таким чином нарахування заборгованості по процентам за період з 12.04.2023 року по 11.07.2023 року у розмірі 4 550 грн. є неправомірним.

З урахуванням викладеного, а саме, що розмір заборгованості, у тому числі й процентів, було сторонами погоджено 18.03.2023 року у розмірі 1 250 грн., суд вважає, що вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 250 грн. згідно Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом частини першої статті 4 Закону України 12 липня 2001 року № 2664-III "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 2664-III) факторинг вважається фінансовою послугою.

У пункті 5 частини першої статті 1 Закону № 2664-III зазначено, що фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Вимоги до договору про надання фінансових послуг передбачені в статті 6 Закону № 2664-III.

Так, за змістом частини першої статті 6 Закону № 2664-III договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Крім того, відповідно до пункту 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06 лютого 2014 року № 352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів-суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106) зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляд різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону № 2664-III.

Крім того, у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 48) Велика Палата Верховного Суду додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

Як вже зазначалося, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, зокрема те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

Звідси за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 2664-III), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту у розпорядження, і клієнт має сплатити фактору за відповідну послуги з фінансування (надання позики або кредиту).

При цьому така плата за надану фактором послугу може бути, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 61), встановлена у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається, у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної в договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу.

Натомість грошова вимога, що передається клієнтом фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 ЦК України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 ЦК України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника.

Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.

Виходячи з цього, правочин, який не відповідає ознакам, притаманним договору факторингу, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106).

При цьому, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні і підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги.

Саме до таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21) (провадження № 12-42гс22).

Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому стягненню підлягає заборгованість за:

- договором №7192153 від 17.03.2023 року у розмірі 18125,00 грн.;

- договором №27636-03/2023 від 17.03.2023 року у розмірі 4 225 грн.;

- договором №28698-03/2023 від 18.03.2023 року у розмірі 3 250 грн.

Доказів на спростування заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 32 422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково на 71 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно - в сумі 1 719,90 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 43, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6) заборгованість у загальному розмірі 25 600 (двадцять п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, з яких:

1) заборгованості за договором позики № 7192153 від 17.03.2023 року у розмірі 18 125 грн., з яких:

- 5 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 13 125,00 грн. заборгованість за відсотками.

2) заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 27636-03/2023 від 17.03.2023 року у розмірі 4 225 грн., з яких:

- 2 600,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 1 625,00 грн. заборгованість за відсотками.

3) заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 28698-03/2023 від 18.03.2023 року у розмірі 3 250 грн., з яких:

- 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 1 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6)судовий збір у розмірі1 719 (одна тисяча сімсот дев`ятнадцять) гривень90 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 28.11.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.