Справа № 473/1512/25
РІШЕННЯ

іменем України

"26" листопада 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Матвійця Ю.П., позивача ОСОБА_1 , його представниці адвоката Врадій Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ

в березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті є ОСОБА_2 (відноситься до третьої черги спадкування за законом як спадкоємець за правом представлення згідно ч.4 ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та є рідним братом батька спадкодавиці, ОСОБА_5 ).

При цьому позивач зазначав, що проживав разом зі спадкодавицею однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1997 року і по день її смерті. Останні роки свого життя ОСОБА_3 мала проблеми зі здоров`ям та постійно потребувала стороннього догляду. Такий догляд за спадкодавицею він здійснював до моменту її смерті та здійснив її поховання.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд про зміну черговості одержання права на спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представниця адвокат Врадій Л.М. позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 , його представниця адвокат Станіславська А.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок АДРЕСА_1 . Заповіт на випадок смерті ОСОБА_3 не складала. Після смерті ОСОБА_3 у Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області заведена спадкова справа за № 129/2022 від 29 вересня 2022 року за заявою позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини (заява про прийняття спадщини зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 249 від 29 вересня 2022 року). Також з заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач ОСОБА_2 (заява про прийняття спадщини зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 5 від 10 січня 2023 року) (а.с. 35,38,40,66-74).

З матеріалів справи також убачається, що позивач ОСОБА_1 , як особа, яка проживала зі спадкодавицею однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до положень ст. 1264 ЦК України (встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2023 року), відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом (а.с.76-77). Відповідач ОСОБА_2 , згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наданих сторонами копій свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відноситься до третьої черги спадкування за законом як спадкоємець за правом представлення згідно ч.4 ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та є рідним братом батька спадкодавиці, ОСОБА_5 (а.с.83-90, 102,106).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.ст.1217,1223 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У відповідності до ст.ст. 1261-1265 ЦК України спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених ст.1259 ЦК України), а саме: перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, такі з боку матері; третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

При цьому, згідно ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом наведеної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність усіх п`яти зазначених обставин.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2019 року у справі №569/18047/17-ц (провадження № 61-40302св18), від 01 березня 2021 року у справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі № 200/12980/14 (провадження № 61-14159св19), від 22 квітня 2021 року у справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21),від 30 жовтня 2023 року у справі № 753/16113/20 (провадження № 61-2552св23).

Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2022 року у справі № 372/3988/20-ц (провадження № 61-5062св22), від 22 березня 2023 року у справі № 753/10668/19 (провадження № 61-11248св22).

Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів (постанови Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 431/5445/19 (провадження № 61-6789св20),від 21 жовтня 2021 року у справі № 401/2614/17 (провадження № 61-14759св20), від 28 червня 2023 року у справі № 691/1559/18 (провадження № 61-1917св23)).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 спостерігалася сімейним лікарем з 2004 року з приводу ДЗ:ІХС:стенокардія напруги ІІ-ІІІ ф.кл., гіпертонічної хвороби ІІ ст.,ризик середній, СН ІІ Аст. цукровий діабет ІІ тип, ст. субкомпенсації, ожиріння ІІ ст. Останній раз була оглянута сімейним лікарем в березні 2015 року, лікувалася амбулаторно протягом 5 днів з приводу кризової течії гіпертонічної хвороби (а.с.12,117).

Будь-яких інших медичних документів та висновків судово-медичних експертів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81,78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, позивач належними та допустимими доказами не довів наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у нього могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених ч.2 ст. 1259 ЦК України, зокрема факт перебування ОСОБА_3 в безпорадному стані, неможливість останньої здійснювати догляд за собою, наявності у неї потреби у матеріальній чи іншій допомозі. При цьому, наявність у ОСОБА_3 хронічних захворювань не може безумовно свідчити про те, що вона протягом тривалого часу перебувала в безпорадному стані та у зв`язку з чим потребувала стороннього догляду. Водночас, у матеріалах справи взагалі відсутні будь-які медичні документи щодо стану здоров`я останньої після 2015 року.

Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав показання в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які пояснили, що після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну у ОСОБА_3 значно погіршився стан здоров`я, в зв`язку з чим вона була позбавлена можливості самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Таку допомогу надавав їй позивач. Проте суд критично ставиться до показань свідків, оскільки підстави, передбачені ч.2 ст. 1259 ЦК України, можуть бути доведені поясненнями свідків виключно в сукупності з іншими доказами, що підтверджують перебування ОСОБА_3 в безпорадному стані.

У наданих медичних документах відступній висновок про те, що ОСОБА_3 потребувала стороннього догляду (а.с. 117).

Водночас, опікування спадкодавицею та надання їй допомоги не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої ст.1259 ЦК України без установлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених даною нормою.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог матеріали справи не містять.

За встановлених обставин, вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан