Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2160/24
Провадження № 2-о/273/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., з участю заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Баранівська міська рада про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,5970 га„ призначена для ведення особистого селянського господарства. За життя, її мама, ОСОБА_2 , заповіту не склала. Спадщину за законом вона своєчасно не прийняла. Інших спадкоємців за законом не має. Через поважний вік та стан здоров`я до часу смерті її мати проживала у її будинку в АДРЕСА_1 . Вона проводила за нею догляд. На даний час користується її земельною діянкою та доглядає за могилою. 21.10.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Присяжнюка В.О. з заявою про заведення спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було винесено повідомлення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила 6-ти місячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Рекомендовано при наявності поважної причини пропущення терміну прийняття спадщини звернутися до суду з заявою про поновлення пропущеного терміну прийняття спадщини або з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем. У зв`язку з цим вона змушена звертатися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала свою заяву з підстав, викладених у ній, просила цю заяву задовольнити. Додатково пояснила, що її мати померла в 2004 році, а так як вона проживала разом з нею, то вона думала, що прийняла спадщину, а тому не зверталася до нотаріуса. Крім того, вона є єдиною донькою у своєї матері.

Представник заінтересованої особи Баранівської міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника та не заперечує щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою заявниці та її подругою. Мати ОСОБА_1 проживала разом з донькою до дня своєї смерті. Батько ОСОБА_1 помер ще в 2003 році. У ОСОБА_4 була лише одна донька ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є хрещеницею заявниці. Мати ОСОБА_1 проживала разом з нею до дня своєї смерті, оскільки ОСОБА_7 доглядала її, поховала.

Заслухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , дослідивши та оцінивши здобутi й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 ( а.с.27). Згодом, після укладення шлюбу, ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.28).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вірля Баранівського району Житомирської області ( а.с.8).

Згідно копі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №083171 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,5970 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Вірля Баранівського району Житомирської області (а.с.10).

Маючи намір оформити спадщину після смерті матері, заявник звернулася до приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Присяжнюка В.О., проте їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду із заявою продовження терміну для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю (а.с.9).

Згідно копії довідки старости від 16.10.2024 року №228 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 з дочкою ОСОБА_1 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, про що свідчить лист державного нотаріуса Баранівської державної нотаріальної контори Оксани Паламарчук від 04.04.2025 року (а.с. 19).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним фактпостійного проживання ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її смерті за адресою АДРЕСА_1 . Встановлення такого факту єнеобхідним для реалізації права на оформлення спадщини заявником, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення вищевказаного факту породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Баранівська міська рада про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Бєлкіна Д.С.