Провадження № 2/537/1927/2025
Справа № 203/4134/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2025 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,
18 червня 2025 року Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради через систему «Електронний суд» звернулося до Центрального районного суду м. Дніпра з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2024 року у розмірі 4529,75 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 05 жовтня 2022 року на обліку в Управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради перебуває відповідач ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа та отримувач виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про продовження виплати зазначеної допомоги на себе та свою доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписання якої означає, що вона ознайомлена з умовами надання допомоги та усвідомлює, що наведені відомості в заяві будуть перевірені. А також надала згоду на обробку персональних даних. Рішенням від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 року в розмірі 5000,00 грн. щомісячно у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». 19 листопада 2024 року управлінням було здійснено перевірку достовірності відомостей, наданих відповідачем, зазначених при зверненні. За результатами перевірки було встановлено, що 24 липня 2024 року ОСОБА_1 за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України здійснила перетин кордону. Рішенням від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги з 01 жовтня 2024 року та прийнято рішення про утримання надміру отриманих коштів за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 в розмірі 5000,00 грн. у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_1 управління про обставини, які впливають на призначення допомоги. Управлінням направлялися ОСОБА_1 повідомлення від 19.12.2024, 15.01.2025 про добровільне погашення надміру отриманої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які вона не повернула та станом на даний час залишок надміру виплачених коштів складає 4529,75 грн. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Центрального районного суду м. Дніпра від 04 серпня 2025 року справу передано за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука.
Ухвалою Кременчуцького районного суду м. Кременчука від 28 серпня 2025 року позовна заява залишена без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.177 ЦПК України.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
Представник позивача Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради за довіреністю Гришкова І.М. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте ОСОБА_1 не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 2 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (частина 1 статті 4 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).
Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №509 (далі - Порядок №509).
Відповідно до пункту 1 Порядку №509, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Згідно з п.2 Порядку, надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (далі - Порядок №332 (в редакції на момент подання відповідачем заяви про надання допомоги)), з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб 2000 гривень.
Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.
Відповідно до п.4 Порядку №332 для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком №1.
Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.
За наявності технічної можливості заява може подаватися в електронній формі за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до пункту 20 цього Порядку.
У відповідності до вимог п.5 Порядку №332 допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) 01 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесено до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської федерації проти України (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності обласною (державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.
У разі віднесення територій до таких, на яких ведуться бойові дії, до територій можливих бойових дій або до тимчасово окупованих російською федерацією, виплата призначеної допомоги автоматично відновлюється в наступному місяці за повний місяць, у якому відповідну інформацію внесено до переліку територій.
У разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої відбулося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено.
Відповідно до п.6 Порядку №332 якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/ центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).
За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).
Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється, починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.
Згідно з п.9 Порядку №332 уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.
Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат. Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.
Згідно з п. 29 Порядку у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Відповідно до поданих відповідачем документів позивачем взята на облік як внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 та їй призначена соціальна допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам.
15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою про продовження виплати зазначеної допомоги на себе та свою доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради №-2024-1 від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_2 призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 року в розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

Відповідно до п.22, п.23 Порядку №332, з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат».

Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку.

На виконання вимог Порядку №332, Мінфіном 19.11.2024 на центральному рівні здійснено верифікацію по ідентифікатору особової справи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та за отриманими від Мінфіну рекомендаціями за результатами верифікації, які надійшли до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради в програмному комплексі Єдиній інформаційній системі соціальної сфери, на базі якої здійснювалося нарахування та виплата допомоги, рекомендовано припинити допомогу відповідачу, у зв`язку з виявленим кодом невідповідності 430 (отримувач або уповноважена особа під час отримання допомоги перебувала за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги).

Отже, відповідач ОСОБА_1 була зобов`язана поінформувати Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради щодо перебування за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги.

Натомість, ОСОБА_1 не повідомила позивача про зміну обставин, які впливають на призначення соціальної допомоги протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, а саме не повідомила про свій виїзд за кордон.

Таким чином, відповідач не мала права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та неправомірно отримувала допомогу.

Рішенням Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги з 01 жовтня 2024 року та прийнято рішення про утримання надміру отриманих коштів за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 в розмірі 5000,00 грн. у зв`язку з тим, що внутрішньо переміщена особа перебуває за кордоном більше як 30 днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги.

19 грудня 2024 року, 15 січня 2025 року Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради направляло ОСОБА_1 повідомлення про добровільне погашення надміру отриманої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до довідки про добровільне погашення надміру отриманої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 20.05.2025 року залишок надміру сплаченої суми соціальної допомоги становить 4529,75 грн. (погашено 470,25 грн., сума повернена банком згідно листа УСЗН).

Враховуючи вищевикладене, відповідач ОСОБА_1 перетнула державний кордон України (виїхала) 24.07.2024 та в термін який передбачений Порядком №332, не повернулась, про що Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради не повідомляла, тим самим порушила вимоги п.6, п.9 Порядку №332, що у свою чергу призвело до надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.10.2024 по 31.10.2024, які відповідачем отримані без достатньої правової підстави внаслідок її зловживання та які підлягають безумовному поверненню до державного бюджету.

Станом на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач повернула позивачу надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 4529,75 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 4529,75 грн.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що підтверджено документально.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 4529 (чотири тисячі п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради судові витрати на судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Інформація про сторони:

позивач: Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, , місцезнаходження: 85400, Донецька область, с. Селидове, вул. Пушкіна, буд.8;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце перебування як ВПО: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01.12.2025 року.

Суддя Мурашова Н.В.