Справа № 2-о/593/41/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"02" жовтня 2025 р.

у складі: головуючої судді: Німко Н.П.

присяжних: Волошин О.Р., Цапка В.С.

при секретарі судового засідання: Олексів О.Б.

за участі:

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Дарморіс О.М.

особи, яка усиновлюється - ОСОБА_2

представника особи, яка усиновлюється - адвоката Прийдуна І.Б.

розглянувши у судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб органу опіки і піклування Бережанської міської ради в особі виконавчого комітету Бережанської міської ради та Бережанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усиновлення ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , зазначивши заінтересованою особою орган опіки і піклування Бережанської міської ради в особі Виконавчого комітету Бережанської міської ради, за участі повнолітньої особи, яка усиновлюється - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи.

В обґрунтування заявлених вимог у заяві загалом зазначено, що з січня 2005 року заявник та ОСОБА_3 (мати особи, яка усиновлюється) проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, а з 05 серпня 2014 року вказані особи зареєстрували свій шлюб. Упродовж вказаного періоду, разом із ними проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син ОСОБА_4 ). Увесь цей час, заявник ОСОБА_1 виховував ОСОБА_2 , як власну дитину. Заявник вважає ОСОБА_2 своїм сином, а той - його батьком. На даний час ОСОБА_2 , вже будучи повнолітнім, виконує свої синівські обов`язки щодо заявника, оскільки той є особою похилого віку, має погане здоров`я та є особою з інвалідністю 2-ї групи. Заявник на даний час бажає визначення законом їх стосунків, як батька та сина. В обґрунтування такого прохання, поставленого перед судом, заявник зазначив, що такі юридично визначені родинні стосунки у подальшому вплинуть на можливість спадкування ОСОБА_2 його (заявника) майна., як спадкоємцем першої черги за законом, при чому він буде мати визначені законом права для такої категорії спадкоємців. Оскільки жодним іншим способом, аніж судом вирішити таке питання не є можливим, заявник змушений звернутися до суду із згаданою заявою.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Дарморіс О.М. у своєму вступному слові дала пояснення аналогічні змісту заяви, просила заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 у вступному слові підтримав заяву, просив її задовольнити. Також пояснив, що своїх дітей у нього немає, а ОСОБА_2 , упродовж спільного з ним та його матір`ю проживання, він виховував з 2005 року, як рідного сина. З того часу як той став повнолітнім, він продовжує любити і дбати про нього як рідний батько, - придбав для нього квартиру у м.Києві, також любить, як дідусь і внуків, які є дітьми ОСОБА_2 . На даний час він є особою пенсійного віку, має слабке здоров`я, бажає, що після його смерті ОСОБА_2 , як його рідний син успадкував його майно як спадкоємець за законом першої черги, що надасть йому пільги при оподаткуванні прийнятої спадщини. Оскільки у нього є великі грошові збереження у банківських установах та інше майно, яким він володіє у Ізраїлі, то при спадкуванні не як рідний син, ОСОБА_2 буде змушений сплатити близько 18% податків із вартості такої спадщини, що складе значну суму. У свою чергу, пільгами при такому спадкуванні у якості рідного сина, ОСОБА_2 , може скористатися, як в Україні так і у Ізраїлі.

Представник особи, яка усиновлюється - адвокат Прийдун І.Б. у судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_5 , просить її задовольнити, в обгрунутвання своєї позиції дав пояснення у вступному слові, які за своїм змістом є аналогічними обґрунтуванню позиції заявника.

У судовому засіданні ОСОБА_2 , як повнолітня усиновлювальна особа, підтримав заяву ОСОБА_1 , просив її задовольнити й тим самим «узаконити» його відносини із ОСОБА_1 , як сина та батька. Погодився із усіма фактичними обставинами, які заявник зазначив у своїй заяві та у вступному слові. Пояснив, що він є військовослужбовцем, тривалий час воює, на даний час проходить курс реабілітації від поранення, якого зазнав під час участі у бойових діях. Також, в обґрунтування своєї позиції повідомив, що знає, що під час своєї служби він, як військовослужбовець може загинути. У такому випадку його рідні матимуть право на отримання від держави грошової виплати у значній сумі. Оскільки заявника він вважає своїм батьком, то бажає, щоб і спадщина, яка залишиться після його загибелі, а також і належні до виплати після його загибелі грошові кошти, також були розподілені і на ОСОБА_1 , як його фактичного батька.

Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування Бережанської міської ради в особі виконавчого комітету Бережанської міської ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про його проведення, подав заяву, у якій не заперечив щодо задоволення вимог і просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Бережанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про його проведення, подав заяву, у якій не заперечив що заперечень до заяви ОСОБА_1 немає , покладаючись на думку суду просила розглянути справу без присутності представника відділу

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , під присягою дали пояснення суду, які загалом свідчать про те, що між заявником та ОСОБА_2 дійсно склалися відносини, як батька та сина; заявник виховував ОСОБА_2 як рідного сина до досягнення тим повноліття.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, усиновлювальної особи та його представника, взявши до уваги позицію заінтересованих осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що викладене у заяві прохання обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. До такого висновку суд прийшов виходячи із таких підстав, -

Відповідно до статей 3, 4 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення.

Статтею 207 СК України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 208 СК України).

Відповідно до статті 211 СК України у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» у зв`язку із включенням у СК (2947-14) правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Ураховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Коростень Житомирської області та станом на дату розгляду справи має 64 роки (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 12.06.2023 року органом 6129).

Заявник ОСОБА_1 із 05 серпня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 04.12.2024 року, видане Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного станку у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

Особа, яка усиновлюється ( ОСОБА_2 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 грудня 2024 року; при народженні його прізвище зазначено, як « ОСОБА_11 ». У подальшому, 01 березня 2025 року він (усиновлювальна особа) змінив прізвище своє прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » - згідно свідоцтва про зміну імені, актовий запис №1 від 01 березня 2025 року серії НОМЕР_4 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть від 25 січня 2025 року, ОСОБА_10 (ім`я батька ОСОБА_13 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Станом на дату розгляду цієї заяви, ОСОБА_2 є повнолітньою особою та має повних 34 роки.

Із листа Бережанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області №34/35.4.1-07.3 від 21.02.2025 року вбачається, що відомостей стосовно ОСОБА_1 , як батька у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ-ї групи (довідка до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №732986 від 29.11.2024 року).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 станом на 15 квітня 2025 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук - відсутні.

Із довідки Бережанської «КНП Бережанська ЦМЛ» від 23.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває і за допомогою не звертався.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_2 станом на 23 травня 2025 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук - відсутні.

Згідно висновку про стан здоров`я КНП «Бережанська центральна міська лікарня» від 23 травня 2025 року, ОСОБА_2 є здоровий.

Із довідки Бережанської «КНП Бережанська ЦМЛ» від 23.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває і за допомогою не звертався.

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надала письмову заяву-згоду на усиновлення її сина, що посвідчена нотаріально.

Судом встановлено, що заявник відповідає вимогам, які ставляться до усиновлювачів, і не має перешкод до усиновлення, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Також, судом встановлено, що ні заявник ОСОБА_1 , ні особа, яка усиновлюється, не мають для себе на меті іншого правого наслідку, як юридичне оформлення родинного зв`язку між ними як між батьком та сином та виникнення між ними внаслідок цього відповідних прав та обов`язків. Посилання, як заявника так і усиновлювальної особи про причини та наслідки такого усиновлення, як для заявника так і для усиновлювальної особи суд приймає як виняткові і такі, які не можуть бути реалізовані іншим способом, як усиновлення заявником ОСОБА_1 свого пасинка ОСОБА_2 .

Враховуючи, що між заявником ОСОБА_1 та повнолітнім ОСОБА_2 є близькі сімейні відносини, як між батьком та сином, рішення про усиновлення є свідомим вибором як усиновлювача, так і усиновлюваного, різниця у віці між ними складає більше, як двадцять років, перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявником повнолітнього у судовому засіданні не встановлено, вказані особи не мають на меті іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку між собою, а тому, суд, дійшов висновку, що заява про усиновлення підлягає задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 усиновлювачем повнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За правилами ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 313, 314, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 4, ч. 1 ст. 207, ч. 2 ст. 208, ч. 2, 3 ст. 211, ч. 1 ст. 229, ч. 3, 4 ст. 231, ст. 233 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , усиновлювачем повнолітньої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , уродженця м.Бережани Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Бережанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни:

-в актовий запис №118 від 11 травня 1991 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, Україна, вказавши батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , уродженця м.Коростень Житомирської області, українець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , замість ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_7 ,

Учасники у справі:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 .

Заінтересована особа - Бережанська міська рада в особі виконавчого комітету Бережанської міської ради, , вул. Банкова, 3 м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області.

Заінтересована особа - Бережанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , вул. Банкова, 6 м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області.

У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, повний текст рішення суду виготовлено 10 жовтня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Головуюча суддя Н.П.Німко

Присяжні О.Р. Волошин

В.С Цапок