Справа № 372/5898/25
Провадження 2/362/4648/25
У х в а л а

"04" грудня 2025 р. суддя Васильківського міськрайонного суду київської області Медведєв К.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Вказаною нормою на позивача покладено процесуальний обов`язок повідомити суд про особу, у якої перебуває оригінал доказу, на який посилається позивач. Така обізнаність суду є необхідною для надання оцінки в судовому процесі кожному доказу, з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Більш того, обов`язок доказування обставин на які посилається позивач, і подання відповідних доказів покладається саме на нього (ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, позивач в позовній заяві має зазначити у кого перебувають оригінал кожного з доказів, копії яких він додає до позовної заяви.

Натомість в позовній заяві не вказано відомостей у кого перебувають оригінали кожного з доказів, копії яких додано до позовної заяви в додатках 8, 10, 19, 20.

Отже, позивач має виправити цей недолік позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції, в якій зазначити у кого перебувають оригінали доказів, копії яких позивач додає до позовної заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Нормою ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено обов`язок суду перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідна перевірка здійснюється за реквізитами документа, який позивач надає для підтвердження сплати судового збору.

Постановою правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція).

Згідно пунктів 37 Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити, зокрема, такий обов`язковий реквізит як призначення платежу .

Платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України (п. 41 Інструкції).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 березня 2018 у справі №914/1542/17, від 16 січня 2019 у справі №905/1057/18, від 10 травня 2018 року у справі № 613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26 березня 2018 у справі № 907/892/15, від 16 квітня 2018 року у справі № 922/3137/17, від 20 квітня 2018 року у справі № 910/12031/17, від 21 лютого 2019 року у справі № 910/8880/18, від 13 лютого 2020 року № 910/4557/18.

Позивачем додано до позовної заяви платіжну інструкцію від 23.09.2025 №135424, згідно якої судовим збором оплачено подання позову до ОСОБА_2 .

Натомість позивачем подано до суду позовну заяву в якій зазначено ім`я іншого відповідача ОСОБА_1 , тому вказана копія платіжної інструкції не може слугувати доказом належної оплати позивачем судового збору саме за позовом до відповідача ОСОБА_1

При цьому судом не може бути задоволено клопотання про зарахування судового збору, сплаченого з технічною помилкою, оскільки суд не наділений правом зміни вимог Інструкції та не наділений правом зарахування судового збору сплаченого за подання іншого позову.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду із вказаним позовом необхідно було сплатити 3028,00 грн. Вказана сума має бути сплачена за такими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК уКиїв.обл/Васильків.міс/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0010786

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Васильківський міськрайонний суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Відсутність підтвердження сплати судового збору в повному обсязі за подання саме цього позову перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Отже, позивач має виправити цей недолік позовної заяви шляхом подання до суду доказу сплати судового збору за подання саме цього позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України встановлено імперативне правило, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною 4 цієї статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020, затверджені наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Позивач засобами поштового зв`язку подано до суду позовну заяву та додано до неї документи. Проте, не всі документи додані до позовної заяви засвідчені належним чином. Так, позивачем не засвідчено належним чином наступні додатки:

- розрахунок заборгованості;

- копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»;

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»;

- копія опису документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації.

Для використання вказаних копій документів під час судового розгляду такі документи мають бути засвідчені належним чином згідно ДСТУ 4163:2020.

Суд звертає увагу, що засвідчується кожен документ (кожна сторінка), при цьому прошивання всього пакету документів, і наклеювання засвідчувального напису на нитку, якою прошито пакет документів не відповідає п. 5.26 ДСТУ 4163:2020.

Отже, заявник має виправити цей недолік заяви шляхом подання до суду копій належним чином засвідчених доказів (в кількості відповідно до учасників справи).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу зобов`язаний постановити ухвалу про залишення заяви без руху.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків терміном у 5 днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Медведєв