Справа №303/1391/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування будинку із чужого володіння,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування будинку та земельної ділянки із чужого володіння,

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023 прийнято до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування будинку із чужого володіння та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні 22.09.2025 судом прийнято рішення про визнання явки в судове засідання 23.10.2025 о 15 годині 00 хвилин позивача ОСОБА_1 обов`язковою для встановлення обставин, які мають значення для розгляду справи. Позивачу судова повістка та лист від 22.09.2025 про визнання його явки в судове засідання 23.10.2025 о 15 годині 00 хвилин обов`язковою направлено судом рекомендованим поштовим відправленням на адресу його місця проживання, яке він повідомив суд при зверненні з позовом до суду.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з проставлянням 04.10.2025 працівниками АТ «Укрпошта» відмітки «адресат відсутні за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 23.10.2025, але в судове засідання не з`явився без поважних причин.

У зв`язку з неявкою позивача судове засідання 23.10.2025 судове засідання відкладено на 26.11.2025 о 14 годині 00 хвилин.

Про судове засідання 26.11.2025 о 14 годині 00 хвилин позивач повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення йому судової повістки ти листа від 23.10.2025 про визнання його явки в судове засідання обов`язковою рекомендованим поштовим відправлення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату 31.10.2025, але в судове засідання не з`явився без поважних причин.

Таким чином, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач у судові засідання 23.10.2025 та 26.11.2025 не з`явився, хоча його явка визнана судом обов`язковою, про що він був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: диспозитивність, розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Законом передбачено баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Teuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19.

Таким чином, судом встановлено, що позивач повторно не з`явився в судове засідання і не повідомив суд про причини неявки, хоча його явка визнана судом обов`язковою і він був належним чином повідомлений про це та про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без розгляду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 257, 258-261, 353-255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування будинку із чужого володіння залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій стаття 258 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя