Справа № 527/2808/25
провадження № 2-п/527/18/25
УХВАЛА

02 грудня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана представником заявника адвокатом Тисячник Рузанною Робертівною, про перегляд заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06.11.2025 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який подано представником позивача Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник заявника звернулася до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначила, що 06.11.2025 Глобинським районним судом Полтавської області розглянуто цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який подано представником позивача Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суд задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 114284,38 грн , а також судовий збір у сумі 2422,40 грн. Відповідач не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. З матеріалів справи, а саме заочного рішення, вбачається, що відповідач у судові засідання повторно не з`явилася, а представник відповідача також не з`явилася, при цьому відзив до суду не надходив. Відповідач не отримувала судових повісток про виклик до суду, не отримувала копію позовної заяви з додатками, не була обізнана про розгляд справи і, як наслідок, була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема, подати відзив на позов, надати докази та взяти участь у судовому засіданні. Представник відповідача отримав доступ до електронної справи лише напередодні ухвалення рішення, що унеможливило належну підготовку до справи та участь у засіданні. Крім того, відповідач категорично заперечує факт укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 1409-0594 від 15.06.2024. Суд у своєму рішенні дійшов висновку, що договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А3112. Проте, для того, щоб такий спосіб підписання мав юридичну силу та прирівнювався до власноручного підпису, позивач, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», зобов`язаний був довести сукупність обставин: факт реєстрації відповідача ( ОСОБА_1 ) в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Факт та обставини направлення одноразового ідентифікатора (А3112) на номер телефону, що належить саме відповідачу. Факт того, що саме відповідач особисто ввела цей ідентифікатор для акцепту оферти. До матеріалів позову не додано жодних об`єктивних доказів, які б підтверджували ці обставини. Відсутні довідки від оператора мобільного зв`язку, логи системи позивача чи інші докази, що СМС-повідомлення з кодом A2577 було направлено, доставлено та використано саме ОСОБА_2 . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позивач не надав належних та допустимих доказів фактичного перерахування грошових коштів саме відповідачу. Надана позивачем «Довідка про перерахування суми кредиту» є внутрішнім документом позивача і не може вважатися первинним фінансовим документом. Лист від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є лише реєстром платежів і не є платіжною інструкцією чи банківською випискою по рахунку відповідача, яка б беззаперечно підтверджувала зарахування коштів на її рахунок. Не більше 1.5% у день на наступні 120 днів після 22.04.2024 (тобто до 20.08.2024 включно). Не більше 1% у день починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом (тобто з 21.08.2024). Отже, позивачем не доведено сам факт видачі кредитних коштів. Крім того, не надано жодних доказів, що між позивачем та АТ КБ «Приватбанк» мають відносини щодо перерахування коштів від імені позивача. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто, навіть якби, відповідач і підписав такий договір, то сам факт підписання кредитного договору сторонами не є фактом надання коштів за таким договором. Підписання такого договору є лише правовою підставою для надання коштів. Факт отримання коштів позичальником має підтверджуватися відповідними фінансовими документами. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази, які підтверджують факт отримання відповідачем від позивача кредитних коштів, момент (час, місце, дату) їх видачі, спосіб видачі, періоду часу протягом якого та в якій частці здійснювалась виплата коштів відповідачу, рух коштів по рахунку. Розрахунок заборгованості складений позивачем не є доказом наявності заборгованості оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Довідка перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи не є розрахунковим документом в розумінні положень чинного законодавства України та відповідно не може бути належним доказом, який підтверджує факт здійснення операції, зокрема, перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі. Будь-яких належних та достовірних доказів перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі, зокрема квитанцій, чеків, платіжних доручень, платіжних інструкцій, банківських виписок по рахунку, тощо позивачем до суду не надано. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі.Позивач посилається на те, що відповідач ознайомилася з правилами надання коштів у позику/кредит, які розміщені на веб-сайті кредитора. Позивач не надав доказів, які підтверджують, що саме ці умови та правила надання фінансових послуг відповідач та ознайомився і погодився з ними. Крім того, Договір укладено 15.06.2024. Таким чином з 21.08.2024 застосування будь-якої ставки, що перевищує 1.0% на день, є порушенням вимог Закону. Позивач в розрахунку заборгованості використовував ставку 1.50%, що є незаконним після 20.08.2024. Відповідно, нарахування процентів (зокрема, 101 952,00 грн простроченої заборгованості за процентами) здійснено з порушенням Закону України «Про споживче кредитування», є явно завищеним та підлягає перерахунку. Стосовно комісійного обслуговування, з наданого позивачем розрахунку заборгованості та кредитного договору відповідача установлено, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію за надання кредиту - підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договором неможливе. Вважають, що позивачем не обґрунтовано підстав для задоволення позову належними та допустимими доказами, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Посилаючись на викладене, представник відповідача просив суд скасувати заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року у справі № 527/2808/25. Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розгляд даної заяви проводити без участі відповідача та його представника.

В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в заяві про перегляд заочного рішення прохали розгляд даної заяви проводити без їх участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направила до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення заяву, в якій прохала заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, встановив наступне.

06 листопада 2025 року Глобинським районним судом Полтавської області по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який подано представником позивача Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було винесено заочне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом з поштового повідомлення, наявного в матеріалах цивільної справи, судова повістка про виклик до суду на 15.00 год 21.10.2025 була особисто вручена ОСОБА_1 09.10.2025 (а.с. 58).

16.10.2025 представником відповідача Коверзай адвокатом Тисячник Р.Р. направлено заяву з додатками про ознайомлення з матеріалами справи та заяву про відкладення розгляду справи з додатками в електронному вигляді, сформовані в системі «Електронний суд» 16.10.2025 (а.с.60-67).

Представнику відповідача доставлено електронну повістку про виклик до суду на 09.00 год 06.11.2025 на його електронну адресу 24.10.2025 5:14:34 (а.с. 71).

З поштового повідомлення, наявного в матеріалах цивільної справи, судова повістка про виклик до суду на 09.00 год 06.11.2025 була особисто вручена ОСОБА_1 06.11.2025 (а.с. 72).

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 06.11.2025, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» -задоволено.

Після судового розгляду справи, 06.11.2025 о 14.19.51 год представником відповідача Коверзай адвокатом Тисячник Р.Р. направлено до суду відзив на позовну заяву .

Таким чином, відповідач була обізнана про перебування у провадженні суду зазначеної цивільної справи, про призначені по справі судові засідання та мала змогу користуватися своїми процесуальними правами. В обґрунтування поважності не подання вчасно відзиву на позовну заяву у визначений строк, представник відповідача не надала доказів та не надала жодних допустимих доказів неможливості явки представника відповідача чи самого відповідача у судові засідання.

За таких обставин, враховуючи, що представником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких заочне рішення має бути переглянуте та не надано доказів в обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача, які б призвели до ухвалення нового рішення чи його зміни за обставин, зазначених у статті 288 ЦПК України, а саме: відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача не зазначила та не надала суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником заявника адвокатом Тисячник Рузанною Робертівною, про перегляд заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06.11.2025 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який подано представником позивача Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т. В. Левицька