Справа № 539/6099/25
Провадження № 2-н/539/1795/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживчий природний газ, відповідно до статей 526 та 530 Цивільного кодексу України,-
УСТАНОВИЛА:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживання природнього газу за період з 01 листопада 2025 року до 31 жовтня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 29 727 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 76 копійок.
Розглянувши надані матеріали, суддя дійшла висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 165 ЦПК України передбачено, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.
Відповідно до отриманої 01 грудня 2025 року судом інформації від 01 грудня 2025 року № 02.1-24/1559 Виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, останнім місцем реєстрації на момент смерті згідно погосподарського обліку за 2006-2010 роки громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №20 від 14.11.2007 року була адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
На підставі вищевикладеного, враховуючи що у заяві про видачу судового наказу заявником вказано ім`я та по батькові боржника, а також дату його народження, яка не співпадає, з даними, зазначеними у повідомленні Виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, приходжу до висновку про неможливість однозначної ідентифікації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , як боржника у даній справі.
Крім того, всупереч вимогам пункту четвертого частини другої статті 163 ЦПК України, вимоги заявника зазначені не коректно, оскільки заявлена вимога про стягнення заборгованості за період з 01 листопада 2025 року до 31 жовтня 2025 року.
Пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.
Частиною другою статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Згідно з частиною другою статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за споживчий природний газ з ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 95, 161, 163,165, 166, 258, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,-
ПОСТАНОВИЛА:
У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживання природнього газу за період з 01 листопада 2025 року до 31 жовтня 2025 року відмовити.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва