ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2025 року місто Чернівці справа №2-391/2009

провадження №22-ц/822/1143/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Височанської Н.К., Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Новіков Олександр Павлович на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2009 року та на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2025 року по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2009 року позов ЗАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СVVWGA00000062 від 8 вересня 2007 року в розмірі 140367,30 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку загальною площею,0,11 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги. 50. ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі- продаж) будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстрації обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м.Вижниця.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк», код СДРПОУ 14360570, корАрах. № 0, МФО № 305299, - 1403,67 грн. судового збору, 250,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8,50 грн. судового збору за виселення.

У вересні 2025 року адвокат Новіков О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області із заявою про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2009 року та відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-391/2009 за позовом ЗАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2009 року та відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-391/2009 за позовом ЗАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду від 11 листопада 2025 року та із заочним рішенням від 15 жовтня 2009 року, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Новіков О.П. сформував в системі «Електронний Суд» 17 листопада 2025 року апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга в частині оскарження заочного рішення від 15 жовтня 2009 року не може бути прийнята до розгляду Чернівецьким апеляційним судом та підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ч.1-2 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Крім того, суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення ч. 1 ст. 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).

Отже, для апеляційного перегляду рішення суду відновлення втраченого судового провадження є обов`язковим.

Однак, як вбачається з ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2025 року, згідно акту №5 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду від 20 червня 2019 року, дана цивільна справа знищена.

За таких обставинах, у зв`язку з недостатністю зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, з підстав ненадання їх учасниками справи, суд першої інстанції вважав необхідним відмовити у відновленні втраченого судового провадження у справі №2-391/2009 за позовом ЗАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отож, убачається, що втрачене судове провадження у справі №2-391/2009 не було відновлено.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно статті 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

У пункті 38 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відновлення втраченого (і в разі коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку встановленому ЦПК України судом, який ухвалив рішення по суті або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду. Розгляд справи та ухвалення рішення проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 407 і 408 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно з частиною третьою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 111/2150/13-ц.

Вижницький районний суд Чернівецької області відмовив у відновленні втраченого судового провадження у справі №2-391/2009 за позовом ЗАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, через відсутність достатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції у даному випадку позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки у справі відсутні матеріали на підставі яких було ухвалено судове рішення, яке також відсутнє (окрім незасвідченої у вірності до оригіналу копії рішення, наданої стороною), тому апеляційний суд не може перевірити доводи, на які сторона посилається в своїй апеляційній скарзі.

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що чинним цивільним процесуальним кодексом не врегульовано питання повернення апеляційної скарги, поданої на судове рішення у справі, в якій втрачене судове провадження, по аналогії права підлягає застосуванню стаття 357 ЦПК України, тобто апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного суду викладених в ухвалі від 16 вересня 2021 року у справі № 2-252/11

Керуючись ст. ст. 185, 357, 494 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Новіков Олександр Павлович на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2009 року по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк