РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8955/25

№ 2/183/5464/25

01 грудня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом у якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 18285,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 18 грудня 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів починаючи з 14 вересня 2009 року. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Самарівському відділі ДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Починаючи з травня 2024 року відповідач сплачував аліменти не у повному розмірі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 18285,50 грн. За розрахунком позивача пеня за період з травня 2024 року до липня 2024 року складає 18285,50 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник адвокат Іванов М.М. у судовому засіданні позов не визнали та просили у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що станом на 01.07.2025 розмір заборгованості був меншим, ніж зазначено виконавцем, оскільки не було враховано усі платежі. Крім того, на сьогоднішній день заборгованість погашено, виконавче провадження закрито.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 18 грудня 2009 року з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів починаючи з 14 вересня 2009 року

На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист №2-3647/09, який перебував на примусовому виконанні у Самарівському відділі ДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавче провадження ВП №78237543.

Постановою державного виконавця від 29.09.2025 вищезазначене виконавче провадження закрито на підставі п.7 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Залишок не стягнутого: 0 грн.

Згідно з розрахунком виконавця, наданим позивачкою, розмір заборгованості за аліментами станом на 01.07.2025 складає 18285,50 грн.

Згідно з розрахунком виконавця, наданим відповідачем, розмір заборгованості за аліментами складає 15019 грн.

У судовому засіданні позивачка не заперечувала проти розрахунку, наданого відповідачем, який складено виконавцем з урахуванням усіх виплат, здійсненим відповідачем, тому судом береться розрахунок, виконаний пізніше.

Із розрахунку вбачається, що відповідачем сплачувалися аліменти у розмірі меншому, ніж сума, яка підлягала сплаті, внаслідок чого утворилася заборгованість:

травень 2024 року 3013,5 грн., червень 2024 року 1213,50 грн., липень 2024 року лютий 2025 року по 1013,50 грн., березень 2025 року 3013,50 грн., квітень 2025 року 3013,50 грн., травень 2025 року 86,50 грн., а разом 15019 грн.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно із частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновки, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19).

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено період стягнення пені за прострочення плати аліментів з травня 2024 року по 01 липня 2025 року.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження факту того, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась не з його вини, не доведено також, що ним вживалися усі залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів.

Розрахунок неустойки (пені) по сплаті аліментів з урахуванням здійснених відповідачем виплати:

- за травень 2024 року: 3013,5грн. х 395 днів х 1%= 11093,33 грн. (з 01 червня 2024року по 01 липня 2025 року);

- за червень 2024 року: 1213,5грн. х 365 днів х 1%= 4429,28 грн. (з 01 липня 2024 року по 01 липня 2025 року);

- за липень 2024 року: 1013,5грн. х 334 дні х 1%= 3385,09 грн. (з 01 серпня 2024 року по 01 липня 2025 року);

- за серпень 2024 року: 1013,5грн. х 303 дні х 1%= 3070 грн. (з 01 вересня 2024 року по 01 липня 2025 року);

- за вересень 2024 року: 1013,5грн. х 273 дні х 1%= 2766,85 грн. (з 01 жовтня 2024 року по 01 липня 2025 року);

- за жовтень 2024 року: 1013,5грн. х 242 дні х 1%= 2452,67 грн. (з 01 листопада 2024 року по 01 липня 2025 року);

- за листопад 2024 року: 1013,5грн. х 212 днів х 1%= 2148,62 грн. (з 01 грудня 2024 року по 01 липня 2025 року);

- за грудень 2024 року: 1013,5грн. х 181 день х 1%= 1834,44 грн. (з 01 січня 2025 року по 01 липня 2025 року);

- за січень 2025 року: 1013,5грн. х 150 днів х 1%= 1520,25 грн. (з 01 лютого 2025 року по 01 липня 2025 року);

- за лютий 2025 року: 1013,5грн. х 122 дні х 1%= 1236,47 грн. (з 01 березня 2025 року по 01 липня 2025 року);

- за березень 2025 року: 3013,5грн. х 91 день х 1%= 2742,29 грн. (з 01 квітня 2025 року по 01 липня 2025 року);

- за квітень 2025 року: 3013,5грн. х 61 день х 1%= 1838,24 грн. (з 01 травня 2025 року по 01 липня 2025 року);

- за травень 2025 року: 86,5грн. х 30 днів х 1%= 25,95 грн. (з 01 червня 2025 року по 01 липня 2025 року).

Таким чином, загальний розмір пені зі сплати аліментів за період часу з травня 2024 року по 01 липня 2025 року становить 38543,48 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, а тому розмір пені за період часу з травня 2024 року по 01 липня 2025 року не може перевищувати розмір заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 15019 грн., яка існувала станом на 01 липня 2025 року.

Посилання відповідача та його представника на факт погашення заборгованості та закриття виконавчого провадження суд відхиляє, оскільки зазначені обставини не спростовують факт наявності заборгованості станом на 01 липня 2025 року, а також виникнення у платника аліментів обов`язку сплатити пеню за прострочення їх сплати.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 100% заборгованості у сумі 15019 грн.

Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За вимогою про стягнення пені, яку судом задоволено повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2024 року по 01 липня 2025 року у розмірі 15019 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 01 грудня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.