Провадження № 2/202/427/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Пєшкічевої А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/21893/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.11.2022 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС», та гр. ОСОБА_1 , укладено Договір про споживчий кредит №102967 про надання споживчого кредиту. На умовах Кредитного Договору (п.п. 2.2.1.) Кредитодавець надав Відповідачу кредит у гривні на умовах передбачених Договором про споживчий кредит №102967 від 23.11.2022 р. у розмірі 13 334,00 грн. (тринадцять тисяч триста тридцять чотири гривень 00 копійок), який надано в наступному порядку: у розмірі 3 670,79 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №101599 від 07.10.2022 р. що раніше був укладений з тим же Кредитодавцем - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та у розмірі 6 329,71 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (копія платіжної інструкції №CRD_409222 додається), у розмірі 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Відповідач не виконав свої зобов`язання: сума платежу - 2 625,00 грн., дата платежу - 07.12.2022 р., та припинив вносити платежі, передбачені умовами, Кредитного договору, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом.

28.06.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №28/06/2023-01 від 28.06.2023 року. Станом на 21.12.2023 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 29 856,36 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 36 копійок), а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 12 915,24 грн.; заборгованість за відсотками 15 940,12 грн.; заборгованість за комісією 1 001,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; штрафні санкції згідно ч. 2 с. 625 ЦК України (3% річних) 0,00 грн.; інфляційне збільшення 0,00 грн. Отже, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 29 856,36 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147,20 грн.

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у відсутність його представника та винесення заочного рішення судом.

Відповідачка неодноразово подавала заяаи про відкладення розгляду справи, жодного разу не надаючи доказів на підтвердження поважності причин неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надала.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.11.2022 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та гр. ОСОБА_1 , укладено Договір про споживчий кредит №102967 про надання споживчого кредиту.

На умовах Кредитного Договору (п.п. 2.2.1.) Кредитодавець надав Відповідачу кредит у гривні на умовах передбачених Договором про споживчий кредит №102967 від 23.11.2022 р. у розмірі 13 334,00 грн. (тринадцять тисяч триста тридцять чотири гривень 00 копійок), який надано в наступному порядку: у розмірі 3 670,79 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №101599 від 07.10.2022 р. що раніше був укладений з тим же Кредитодавцем - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та у розмірі 6 329,71 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті, у розмірі 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.05.2023 року, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 430,00 % (процентів) річних, тип процентної ставки - фіксована (п. 2.3.). Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів (загальні витрати за споживчим кредитом) становить 18157,36 грн. (п. 2.7.). Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 31491,36 грн. (п. 2.9.)

Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору.

Відповідач не виконав свої зобов`язання: сума платежу - 2 625,00 грн., дата платежу - 07.12.2022 р., та припинив вносити платежі, передбачені умовами, Кредитного договору, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. Це підтверджується Графіком платежів за кредитним договором №102967, який було надано суду.

Відповідно до п. 4.1. у випадку порушення чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати регулювання простроченої заборгованості та/ або стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або відступати, передавати свої права за Договором про споживчий кредит (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди Позичальника.

28.06.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС», та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» Код уклали Договір факторингу №28/06/2023-01 від 28.06.2023 року.

Згідно Договору факторингу №28/06/2023-01 від 28.06.2023р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС», включно і до гр. ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 174. Реєстр боржників, який було сформовано 20 грудня 2023 року стосовно відповідача ОСОБА_1 , було надано суду.

Станом на 21.12.2023 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 29 856,36 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 36 копійок), а саме: -заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 12 915,24 грн.; заборгованість за відсотками 15 940,12 грн.; заборгованість за комісією 1 001,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; штрафні санкції згідно ч. 2 с. 625 ЦК України (3% річних) 0,00 грн.; інфляційне збільшення 0,00 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов?язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов?язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов?язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов?язку перед клієнтом."

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі No6-979цс 51боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов?язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов?язку погашення кредиту взагалі.

Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно повернення сум кредитів і сплати процентів за користування ними, а позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за відповідними кредитними договорами, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 29 856,36 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 36 копійок), а саме: - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 12 915,24 грн.; заборгованість за відсотками 15 940,12 грн.; заборгованість за комісією 1 001,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; штрафні санкції згідно ч. 2 с. 625 ЦК України (3% річних) 0,00 грн.; інфляційне збільшення 0,00 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання професійної правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч.1,2ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У своїй постанові Верховний Суд КАС від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність (пункт 35 цієї постанови). Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа (п. 36 постанови). Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому останній може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п. 37 даної постанови).

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц зроблений висновок про те, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа № 301/1894/17.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Копія Договору про надання правничої допомоги із додатком №20231219-2 від 12 грудня 2023 року; Попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, необхідних для надання правничої допомоги; Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001477 на ім`я Бачинського Остапа Михайловича, Ордер про надання правової допомоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» №1250044 виданий адвокату Бачинському О.М. 20.12.2023 року.

Зі звіту від 22 квітня 2024 року про надання правової допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року та рахунку фактури про оплату (за надання правової допомоги ) № 745-22/04-2024 від 22 квітня 2024 року, вбачається, що адвокатом Бачинським О.М., було

виконано правовий аналіз та надання правових рекомендацій, складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, вартість виконаних робіт оцінено 7 000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи питання витрат на правничу допомогу, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Суд вважає зазначену справу такою що є невеликої складності тому що вона є типовою з усталеною судовою практикою. В справі заявлено одного позивача та відповідача.

Отже, відповідно до детального опису виконаних адвокатом робіт було встановлено, що сума гонорару адвоката за надання правових послуг становить 7 000 грн. Ця сума охоплює оплату за надані адвокатом послуги в рамках представництва інтересів клієнта та здійснення юридичних дій, необхідних для вирішення відповідної справи.

Так, суд вважає, що встановлення гонорару адвоката має базуватися на принципах розумності та обґрунтованості.

Однак, суд, проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності, співмірності та пропорційності.

Справа не відноситься до категорії складних справ, текст позовної заяви є типовим і не потребує великої кількості часу для складання, справа розглядалась без участі представника позивача, а тому гонорар в 7 000 грн. не є обґрунтованим та не відповідає принципу розумності та співмірності.

Тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, з урахуванням складності справи, суд вважає суму в розмірі 4 000 гривень співмірним відшкодуванням за надану правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2 147,20 грн.

Керуючись ст. ст.2,81,89,141,247,258,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», , адреса: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54 заборгованість за Договором про споживчий кредит №102967 від 23.11.2022 року в розмірі 29 856,36 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 36 копійок), а саме: - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 12 915,24 грн.; заборгованість за відсотками 15 940,12 грн.; заборгованість за комісією 1 001,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; штрафні санкції згідно ч. 2 с. 625 ЦК України (3% річних) 0,00 грн.; інфляційне збільшення 0,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», , адреса: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54 понесені судові витрати в розмірі 2 147,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Дата складення повного судового рішення 21 листопада 2025 року.

Суддя О. В. Маринін