Номер провадження № 2-о/521/585/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У жовтні 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла вищевказана заява.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, заявник вказує, що 15.12.1997 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке було видане Одеською залізницею на підставі розпорядження № 574 від 15.12.1997 року, згідно з яким власниками квартири є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - в рівних частках.

На даний час виявились розбіжності у написані заявниці по-батькові у паспорті та у свідоцтві про право власності на житло, а саме в свідоцтві по-батькові вказано ОСОБА_1 а в паспорті вказано ОСОБА_1

У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме - свідоцтва про право власності на житло - ОСОБА_1 .

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

20.10.2025 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник заявника звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не дійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом

Як встановлено судом 15.12.1997 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке було видане Одеською залізницею на підставі розпорядження № 574 від 15.12.1997 року, згідно з яким власниками квартири є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - в рівних частках.

На даний час виявились розбіжності у написані ОСОБА_1 по-батькові у паспорті та у свідоцтві про право власності на житло, а саме в свідоцтві по-батькові вказано ОСОБА_1 а в паспорті вказано

ОСОБА_1 того, що у свідоцтві на право власності по-батькові вказано ОСОБА_1 а в паспорті ОСОБА_1 , є усиновлення згідно рішення Приморського районного суду м, Одеси, від 06 жовтня 2006 року по справі № 2-о-305/06, згідно з яким було оголошено ОСОБА_8 удочерителем ОСОБА_1 , та внесено зміни до актового запису № 29 від 12 січня 1993 року ВДРАЦС Приморської районної Ради народних депутатів м. Одеси, про народження ОСОБА_1 , вказавши в графі «по-батькові» - ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

При таких обставинах, у суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами, а також те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, такий має бути встановлений в судовому порядку, оскільки встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним уст.2 ЦПК України.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності Договору, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане 15.12.1997 року Одеською залізницею на підставі розпорядження № 574 від 15.12.1997 року

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складено 28.11.2025 року.

Суддя: О. С. Леонов