Справа № 367/9919/25
Провадження №2/367/6202/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 листопада 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

установив:

через підсистему «Електронний Суд» до Ірпінського міського суду Київської області надійшов указаний позов. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Білогруд О.О.

Перевіривши матеріали заяви та долучених до неї документів, суддею встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статей 175 та 177 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла висновку, що позовна заява не відповідає вказаним вимогам статей з огляду на таке.

І. Позивачкою ОСОБА_1 у позовній заяві про визначення місця проживання дитини зазначено, що вона та відповідач проживають у Федеративній Республіці Німеччина. Водночас, відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, одноособово. Відповідного рішення про визначення підсудності ОСОБА_1 до позовної заяви не додано.

ІІ. Згідно з положеннями статті 43 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копії поданих до суду документів.

Документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (абзац 2 частина сьома статті 43 ЦПК України)

17.08.2021 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС). Відповідно до розділу 2 якого учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи. У разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Всупереч вказаним положенням позивачем у позовній заяві не надано підтвердження про направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, оскільки позов подано через підсистему "Електронний суд".

ІІІ. Мова, якій державою надано правовий статус обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах життя, є державною (офіційною) мовою. Конституцією України статус державної надано українській мові (частина перша статті 10 Конституції України). Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» судочинство і діловодство у судах України провадиться державною мовою. Інша мова, ніж державна, у судовому процесі може застосовуватися у порядку, визначеному процесуальним законодавством України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша та друга статті 76 ЦПК України).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). За змістом статей 77, 78 79 та 80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Для здійснення оцінки письмових доказів суд повинен розуміти їх зміст. Тобто процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, повинні бути викладені українською (державною) мовою або містити переклад, здійснений у встановленому законом порядку.

Всупереч вказаному ОСОБА_1 до позовної заяви додано документи іноземною мовою без їх перекладу в установленому порядку.

IV. Суд зауважує, що кожна сторона може звернути до суду за захистом свого порушеного або оспорюваного права. При зверненні до суду із позовною заявою особою заявляється, що її право порушено, тобто наявний спір з іншою фізичною та юридичною особою. Спір це правовий конфлікт між двома або більше сторонами, що виникає з цивільних, сімейних, трудових, земельних та інших правовідносин, і потребує вирішення в судовому порядку.

Зміст заяви ОСОБА_1 жодним чином не містить обставин, якими позивачка обґрунтовує позовну вимогу про визначення місця проживання дитини, якими доказами це підтверджується, в чому саме наявне порушення її прав та прав дитини, внаслідок чого позивачкою заявлено таку позовну вимогу. Також не указано чи вирішувалося питання щодо визначення місця проживання дитини у позасудовому порядку, зокрема через органи опіки та піклування, та чому нею обрано саме такий спосіб захисту своїх прав.

Положеннями частин четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь у судовому засіданні органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Оскільки позивачка заявила суду, що вони з відповідачем проживають за межами України, а тому ймовірним є те, що малолітня дочка сторін проживає з одним з них також не на території України, то ОСОБА_1 не зазначено який саме орган опіки та піклування залучається в указаній справі як учасник судового процесу та яким саме органом опіки та піклування слід подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Підсумовуючи викладене, суд акцентує увагу позивача, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Таким чином судом визначається позивачу спосіб усунення недоліків, а саме:

1) надати підтвердження (судове рішення) про визначення підсудності, ухвалене відповідно до статті 33 ЦПК України;

2) подати документи, які підтверджували б направлення відповідачу ОСОБА_3 копії позовної заяви з додатками;

3) надати письмові докази державною мовою або письмові докази, які складені іноземною мовою, з перекладом на державну мову, засвідчені у встановленому порядку;

4) подати у новій редакції копію позовної заяви з обґрунтуванням звернення до суду з вимогою про визначення місця проживання дитини та інших обставин, які б свідчили, що між сторонами дійсно наявний спір щодо місця проживання дитини, який саме орган опіки та піклування слід залучати.

Вказані недоліки мають бути усунені у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, - залишити без руху.

Надати позивачці ОСОБА_1 десятиденний строк на усунення недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Білогруд