Справа № 456/404/24
Провадження № 2/456/84/2025
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

24 листопада 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

при секретарі Дверій Ю.Р.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області з урахуванням заяви про зміну предмету позову перебуває позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок.

10.11.2025 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника відповідача Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» адвоката Галушко О.І. надійшло клопотання про зупинення провадження в даній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 456/252/22.

В обґрунтування клопотання зазначає, що при прийнятті справи № 456/252/22 до свого розгляду Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що ураховуючи обставини справи, норми матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли у цій справі, актуальність справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа може містити виключну правову проблему. З ухвали Великої Палати Верховного Суду від 29.10.2025 у справі № 456/252/22, зокрема, п. 51, 54 вбачається, що у судовій практиці Верховного Суду сформувалися два різні підходи щодо належного способу захисту в подібних правовідносинах, які не сприяють розумній передбачуваності судових рішень та створюють загальну атмосферу відсутності правової визначеності, а за результатами розгляду зазначеної справи, зокрема, буде вирішено питання щодо належного та ефективного способу судового захисту у випадку, коли орендодавець у спірних правовідносинах вважає, що його право порушене, зокрема, у зв`язку з неукладеністю спірного договору за відсутності підпису. Підсумовуючи вищенаведене, у зв`язку з подібністю правовідносин у цій справі № 456/404/24 та у справі № 456/252/22, переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду, існуванням виключної правової проблеми у такого виду правовідносинах, необхідності формулювання чіткого та усталеного підходу щодо визначення належного та ефективного способу захисту, з метою правильного вирішення справи просить зупинити розгляд даної цивільної справи до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 456/252/22.

Представники сторін подали заяви про вирішення питання про зупинення провадження у справі за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із позицією сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

25.06.2025 колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду постановлено ухвалу про передачу справи № 456/252/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів Другої судової палати вважала за необхідне підтвердити та уточнити висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) про те, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт можна спростувати не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, - шляхом викладення у мотивувальній частині судового рішення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника його права володіння на ці ділянки. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок та/або скасування відповідного речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, залежно від установлених обставин.

Мотивувала ухвалу тим, що у справі, переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суди мають вирішити, чи є обраний позивачем спосіб - повернення земельної ділянки власнику - належним та ефективним способом судового захисту.

Таким чином, спірні правовідносини у справі № 456/404/24 та у справі №456/252/22, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 29.10.2025 справа № 456/252/22 за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про визнання недійсними договорів оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, а також зважаючи на те, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду в справі № 456/252/22 матимуть суттєве значення для вирішення даної справи та забезпечення сталості та єдності судової практики у подібних правовідносинах, зокрема, обраного способу захисту, наявні підстави для зупинення провадження у справі № 456/404/24 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Платою Верховного Суду справи № 456/252/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.11.2025, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 24.11.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 28.11.2025.

Керуючись ст. 252 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі № 456/404/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 456/252/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 28.11.2025.

Суддя Л.В.Гула