Провадження № 2-з/204/97/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

27 листопада 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю,-

встановив:

10 листопада 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49006, м.Дніпро, пр-т Лесі Українки, буд.65) про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, 11.11.2025 судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру, та того ж дня отримано відповіді №1995701, №1995685 із наявністю інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) сторін.

Згідно ухвали суду від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі; призначено підготовче засідання у справі на 16 грудня 2025 року.

26 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулась через систему «Електронний суд» до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила:

-до ухвалення судового рішення вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 204/11964/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, шляхом визначення місця і часу спілкування малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за її місцем проживання: за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: щотижня з 08:00 ранку кожної середи до 18:00 четверга, та кожної суботи з 08:00 до 18.00 кожної неділі без присутності батька;

-зобов`язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з донькою ОСОБА_3 своєчасно передавати дитину матері для проведення часу, відповідно до визначеного судом графіку;

-зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дитиною, в тому числі, але не виключно у спілкуванні за допомогою технічних засобів, телефоном, по відео-зв`язку тощо під час перебування дитини з батьком.

Заяву мотивовано тим, що вжиття заходів забезпечення позову покликане запобігти відчуженню дитини від матері та зберегти її контакт із дочкою, оскільки 17.11.2025 працівники дитячого садочка повідомили їй, що ОСОБА_2 без її згоди забрав дитину з дитячого садочка на прогулянку та надалі не повернув. Звернувшись до правоохоронних органів, їй стало відомо про те, що дитина знаходиться у бабусі ОСОБА_4 вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Наразі спілкування з дитиною ускладнено, батько не йде на контакт та не бажає, щоб донька спілкувалась з матір`ю. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити у подальшому виконання рішення суду. Вказувала, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту дитини особисто з матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю.

Ознайомившись із поданою заявою про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

За нормами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Стаття 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову, та крім інших передбачає забезпечення позову іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 ч. 1 вказаної статті.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Положеннями статті 152 ЦПК України, якою визначено види забезпечення позову, з урахуванням роз`яснень, які містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не заборонено допускати й інші його види, але з урахуванням обмежень, зазначених у частині четвертій зазначеної статті.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини повинен вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції).

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою проживання: АДРЕСА_2 .

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, зустрічі ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_5 в присутності батька будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків позивача з її малолітньою донькою ОСОБА_5 і ця обставина відповідатиме законним інтересам як батька, матері, так і дитини, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Визначаючи графік зустрічей позивача з малолітньою дитиною для спілкування суд враховує, що останній має відповідати законним інтересам малолітньої дитини, враховуючи її вік, так як обмеження постійного контакту з матір`ю може позбавити дитину відчуття любові та піклування рідної матері, а також не має сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків позивача з її малолітньою дитиною.

За встановлених обставин справи, суд приходить до висновку забезпечити позов шляхом встановлення побачень ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09 год. 00 хв. ранку кожної середи місяця до 17 год. 00 хв. вечора кожного четверга місяця, з 09 год. 00 хв. ранку кожної суботи місяця до 17 год. 00 хв. вечора кожного неділі місяця в присутності батька ОСОБА_2 , за місцем проживання дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та часу відпочинку.

Окрім того, суд вважає за недоцільне забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей позивача з дитиною за допомогою відеозв`язку, телефонного зв`язку, зокрема, з використанням месенджерів (Telegram, Viber, WhatsApp) та/або програм Zoom, ОСОБА_6 ), враховуючи вік дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, у питанні графіку спілкування дитини і матері, як забезпечення позову необхідно звернути увагу на те, що суд вирішує лише питання необхідності вжити заходів забезпечення, які мають бути адекватними, співмірними, не є тотожним задоволенню зазначених позовних вимог, тимчасовими, до закінчення вирішення спору між сторонами або до скасування забезпечення, а тому суд не вирішує наперед можливий спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини.

В той же час позивачем не наведено обставин, які б вказували на співмірність заявленої вимоги забезпечення позову у виді зобов`язання відповідача безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з донькою ОСОБА_3 своєчасно передавати дитину матері для проведення часу, відповідно до визначеного судом графіку, зокрема заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання рішення суду або ефективному захисту прав та інтересів заявника, а тому і в цій частині така вимога не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві про забезпечення позову доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 149,150, 151,153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом встановлення побачень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09 год. 00 хв. ранку кожної середи місяця до 17 год. 00 хв. вечора кожного четверга місяця, з 09 год. 00 хв. ранку кожної суботи місяця до 17 год. 00 хв. вечора кожного неділі місяця в присутності батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та часу відпочинку.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 )

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 )

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Н.В. Токар