Справа № 574/294/25
Провадження № 2/577/1086/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.,

за участі секретаря Волошко І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 у якому прохала постановити рішення, яким визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , поширену інформацію та стягнути на користь позивача 2000 грн моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що все життя працювала щоб забезпечити свою родину, до укладення шлюбу з ОСОБА_4 займалася підприємницькою діяльністю. 14 вересня 2021 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та проживали разом в с. Слобода Конотопського району Сумської області. 19 жовтня 2023 року рішенням Буринського районного суду цей шлюб було розірвано. Позивачу стало відомо про поширення щодо неї недостовірної інформації відповідачем ОСОБА_3 , яка має дружні стосунки з колишнім чоловіком позивача. Відповідач ОСОБА_3 поширювала плітки по селу про те, що ОСОБА_1 ніколи ніде не працювала, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Хоча позивач неодноразово викликала поліцію з приводу вчинення сварок ОСОБА_4 . Так, у липні 2023 року, на її виклик поліції з приводу сварки із ОСОБА_4 , разом з дільничним офіцером поліції прибула ОСОБА_3 , яка ображала позивача та виштовхувала з подвір`я. Позивач, не маючи де проживати виїздила за кордон до Словенії. Цей випадок призвів до того, що позивач проходила лікування у лікаря-психотерапевта, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що відповідач розповсюджувала проти позивача неправдиву та недостовірну інформацію, що впливає на зниження цінності її особи та приниження гідності. Подавши неправдиву інформацію про позивача, яка була доведена до жителів с. Слобода та розповсюджуючи цей факт серед населення, відповідач створила негативну соціальну оцінку особи позивача в очах оточуючих, порушивши честь позивача (а.с. 2 4).

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 змінила предмет позову в частині стягнення моральної шкоди та прохала суд стягнути на свою користь 20 000 грн моральної шкоди (а.с. 40).

Представник відповідача адвокат Спасьоненко О.В. надав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову, а обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є неналежним та неефективним з огляду на обставини справи. Також не надано докази на підтвердження обґрунтованості вимоги про відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що орієнтовний (попередній) розмір судових витрат понесених відповідачем складає 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 32-36).

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

16 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Буринського районного суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою Буринського районного суду від 24.04.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, та стягнення моральної шкоди передано на розгляд за підсудністю до Конотопського міськрайонного суду.

28 травня 2025 прийнято до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 червня 2025 року на 13:30 год. (а.с.26).

16 червня 2025 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача (а.с. 29).

26 червня 2025 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку зі зміною позивачем предмету позову в частині моральної шкоди (а.с. 41).

17 липня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному (а.с. 43).

29 липня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 45).

18 вересня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному (а.с. 49).

13 жовтня 2025 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача (а.с. 50, 52).

29 жовтня 2025 року судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою свідків, постановлено ухвалу про привід свідка ОСОБА_4 (а.с. 60).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і прохала його задовольнити з підстав викладених у позові. Також пояснила, що ОСОБА_3 розповідала ОСОБА_4 неправдиву інформацію про неї, а саме, що вона нероба, ніде не працює, зловживає спиртним. Цю неправдиву інформацію потім по селу розповсюдив ОСОБА_4 . Така інформація принижує її честь, гідність та репутацію, оскільки позивач все життя працювала, про що свідчать записи в трудовій книжці, спиртним ніколи не зловживала. Вважала за можливе завершувати розгляд справи за відсутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , місце проживання яких їй невідомо.

Представник відповідача адвокат Спасьоненко О.В. в задоволенні позову прохав відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З наданої позивачем довідки КНП «Буринська лікарня ім. проф. М.П. Новаченка» від 13.08.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , 1955 р.н., лікується у лікаря-психіатра із діагнозом «Неврастенія» (а.с. 5).

14 вересня 2021 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрацію шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_8 (а.с. 7).

Вказаний шлюб розірвано рішенням Буринського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили 23 листопада 2023 року (а.с. 9).

За інформацією Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 17 липня 2023 року, 19 липня 2023, 04 серпня 2023 року, 28 серпня 2023 року, 02 жовтня 2023, 03 жовтня 2023 року, 09 жовтня 2023 року, 12 квітня 2024 зверталася із повідомленнями на службу 102 з приводу неправомірної поведінки, домашнього насильства, вчиненого чоловіком ОСОБА_4 . Крім того, 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 зверталася до поліції із заявою щодо старости Слобідської сільської ради ОСОБА_3 , яка в серпні 2023 року приїхала за місцем проживання заявниці, виганяла її з будинку, нецензурно висловлювалася. 12 липня 2024 року заявниця зверталася щодо неналежних дій працівників сільської ради; 24 липня 2024 року надходило звернення від ОСОБА_1 , 12 вересня 2024 року остання прохала притягнути до відповідальності ОСОБА_3 за ст. 364-365 КК, ст. 186 КУпАП. 03 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася із повідомленням про те, що ОСОБА_3 у серпні 2023 року неналежно відреагувала на її звернення. 13 січня 2025 року ОСОБА_1 повідомила поліцію про те, що ОСОБА_4 під час судового засідання, на думку заявниці, надав неправдиві покази, що призвело до часткового задоволення її позову (а.с. 6).

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає в с. Слобода Буринського району разом з братом ОСОБА_5 , який є міським головою м. Буринь. До нього звертається багато мешканців з різних питань, в тому числі і за місцем проживання. Але вона не пам`ятає, щоб до них зверталася ОСОБА_1 , з якою вона особисто не знайома. ОСОБА_3 знає особисто як працівника органу місцевого самоврядування, посади не пам`ятає. Їй невідомо про розповсюдження ОСОБА_3 будь-яку інформацію стосовно ОСОБА_1 , про звернення ОСОБА_1 до поліції теж невідомо

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 це його колишня дружина. ОСОБА_3 бачив двічі, перший раз на власному дні народження у 2020 році, де була присутня і ОСОБА_1 . Наступного разу у 2023 році, коли ОСОБА_3 як представник територіальної громади разом дільничним поліції прибула за зверненням ОСОБА_1 за місцем його проживання. При цьому ніхто нікого не ображав. ОСОБА_3 не висловлювала жодної негативної інформації відносно ОСОБА_1 і не поширювала ніяких пліток по селу.

ІV. Норми права.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Водночас відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У статті 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації треба розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є демонстрація в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, а так само поширення за допомогою електронних засобів, що за своїм змістом або формою ганьблять гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної чи юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч.3 ст. 23 ЦК України).

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з приписати статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

V. Оцінка суду.

Вислухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. При цьому суд керується наступним

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням наведених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова) роз`яснив судам, що при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивач не довела належними та допустимими докази поширення недостовірної інформації про неї відповідачем. Так, інформація Конотопського РВП про звернення ОСОБА_1 до поліції свідчить лише про неприязні відносини із колишнім чоловіком ОСОБА_4 , а також стосується неналежного, на думку позивача, розгляду її звернень діловодом Слобідської сільської ради та старостою (а.с. 6). Допитані судом свідки не підтвердили поширення недостовірної інформації відповідачем. Інших доказів суду не надано.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідачем жодна недостовірна інформація, яка б стосувалася позивача, не поширювалася і відповідно відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого могла бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації. Підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 141 , 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про захист честі, гідності, та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстрована в АДРЕСА_2 ).

Представник відповідача: Адвокат Спасьоненко Олександр Володимирович (м. Буринь Конотопського району, вул. Малозахватська, буд. 41).

Повний текст рішення проголошено 27 листопада 2025 року о 12:45 год.

Суддя Н. В. Потій