Справа №464/7087/23 Головуючий у 1 інстанції:Бойко О.М.
Провадження №22-ц/811/1526/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар:Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представниці позивача ЖБК №247 Думич І.І,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Бойко О.М. від 26 березня 2024 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу №247 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення доступу до квартири,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року позов задоволено.

Зобов?язано ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) надати доступ до житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 , працівникам «Житлово-будівельного кооперативу № 247 (місце знаходження - м. Львів, вул. Драгана, 21 ) з метою проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 ) в користь «Житлово - будівельного кооперативу № 247» (місце знаходження - м. Львів, вул. Драгана, 21 ) 2684 грн. 20 коп. судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовної заяви.

Зазначає, що позивач вказав неналежного відповідача, оскільки власником квартири АДРЕСА_2 є інша особа ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується Реєстраційним посвідченням про право особистої власності ОСОБА_3 на кооперативну квартиру АДРЕСА_2 . Вказує на те, що представник « Житлово-будівельного кооперативу №247» не надав суду належних доказів, які б підтверджували повноваження представника. Також, звертає увагу на те, що обставини справи є недоведеними та не відповідають дійсності. 23 жовтня 2023 року в службовому приміщені «Житлово-будівельного кооперативу №247» виконавцем ремонтних робіт, головою правління, власником квартири АДРЕСА_3 Собко Ярославою Теодорівною та відповідачем, як замовником, було складено акт обстеження капітального ремонту інженерних комунікацій підведення холодної і гарячої води в квартирі АДРЕСА_3 . В акті зазначено «Роботи виконано якісно і без претензій». Вважає, що даний акт спростовує доводи позивача про те, що у «Житлово-будівельного кооперативу №247» були претензії до відповідача чи власника квартири.

В судове засідання треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника на підтримання апеляційної скарги, представниці позивача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, клопотання представниці відповідача про долучення доказів, апеляційної скарги, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.13 Конституції України, ст.ст.319, 382, 383 ЦК України, ст.ст.258-260, 432 ЦПК України, ст.ст.20,29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та задовольняючи позов, виходив з того, що 25.12.1992 року зареєстровано «Житлово-будівельний кооператив №247» для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає відповідач, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою АА № 294500 з ЄДРПОУ та копії Статуту кооперативу. Також, судом було встановлено, що 09.06.2023 року відповідач ОСОБА_1 , який є співвласником квартири АДРЕСА_3 цього будинку, самовільно, без погодження із власниками квартир будинку та правлінням кооперативу, замінив трубу холодного водопостачання з підвального приміщення до своєї квартири, на цю трубу поставив кран і перекрив постачання холодної води в усі квартири по стояку багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується постановою адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації №134 від 06.07.2023, якою відповідача за вказані дії притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст.150 КУпАП. Відомості про оскарження чи скасування вказаної постанови відсутні. Як вбачається із неодноразових звернень позивача до Сихівської районної адміністрації, ЛМКП «Львівводоканал» відповідач ОСОБА_1 , який самовільно замінив трубу холодного водопостачання з підвального приміщення до своєї квартири, на цю трубу поставив кран, внаслідок чого перекрив постачання холодної води в усі квартири по стояку багатоквартирного будинку відмовляється надати доступ до своєї квартири з метою проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання. Про таку відмову зазначив і сам відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що відображено у постанові від 06.07.2023. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мешканці будинку АДРЕСА_1 ствердили, що з червня 2023 року квартири у їх будинку без холодного водопостачання через дії відповідача, який без погодження із будь-ким замінив трубу холодного водопостачання з підвального приміщення до своєї квартири, на цю трубу поставив кран і перекрив усім мешканцям воду. На жоден контакт і спілкування відповідач не йде, до квартири працівників ЖБК не допускає, вважаючи, що може діяти на свій розсуд. Від таких дій страждають усі мешканці будинку, оскільки не мають можливості користуватись водою. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом було встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 самовільно було замінено трубу холодного водопостачання та перекрито запірним краном подачу води на весь будинок, в порушення вимог чинного законодавства, не надав доступу до приміщення квартири з метою проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання, а відтак, суд прийшов до висновку, що з метою проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання слід зобов`язати відповідача надати Житлово-будівельному кооперативу №247 доступ до житлового приміщення, а саме квартири, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мали значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

У жовтні 2023 року «Житлово-будівельний кооператив №247» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 (судом першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні 01.03.2024 року було залучено до участі у справі як третіх осіб) про забезпечення доступу до квартири, в якій просили:

- зобов`язати ОСОБА_1 надати доступ до житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 , працівникам «Житлово-будівельного кооперативу №427» для проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання.

В обґрунтування позову покликались на те, що відповідно до довідки АА № 294500 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що 25.12.1992 року зареєстровано «Житлово-будівельний кооператив № 247» для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до Статутних повноважень, кооператив, зокрема, створено для експлуатації та управління вказаним будинком. 09.06.2023 року ОСОБА_1 власник квартири АДРЕСА_3 цього будинку самовільно, без погодження із власниками квартир будинку та правлінням кооперативу, замінив трубу холодного водопостачання з підвального приміщення до своєї квартири, на цю трубу поставив кран і безпідставно перекрив постачання холодної води в усі квартири 9-ти поверхів будинку. Про такі самоправні дії відповідача мешканці будинку інформували Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», Сихівську районну адміністрацію, відділ поліції. 20.06.2023 на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП, який був скерований на розгляд адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації. 06.07.2023 року адміністративна комісія Сихівської районної адміністрації винесла постанову, якою притягнула відповідача до адміністративної відповідальності за ст.150 КУПАП. Із змісту постанови вбачається, що на засіданні був присутній відповідач, який пояснив, що ним було замінено трубу холодного водопостачання та перекрито запірним краном подачу води на весь будинок, і він як власник квартири, не бажає надавати доступ до його квартири з метою огляду та обстеження стояку холодного водопостачання, та не бажає відкривати кран холодної води, який він перекрив у стояку водопроводу. Такі ж обставини підтвердили і свідки, мешканці будинку, яких було заслухано на адміністративній комісії. Вказане вище свідчить про протиправну поведінку відповідача, яка не ґрунтується засадах добросусідства. Через неотримання мешканцями будинку АДРЕСА_1 послуг із забезпеченням їх водою, такі зверталися до правління кооперативу, а кооператив, захищаючи права мешканців будинку, змушений звернутися до суду. Просив позов задоволити.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Положеннями ст. 383 Цивільного кодексу України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно положень ст.319 Цивільного кодексу України власність зобов?язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов?язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.8 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку.

Згідно з п. 7, 8 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов?язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об?єкта нерухомого майна для: ліквідації та відвернення аварій, пов?язаних із наданням відповідної комунальної послуги, - цілодобово; встановлення або заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних чи профілактичних оглядів, зняття контрольних показань вузлів обліку - згідно з умовами договору про надання відповідної комунальної послуги, договору про управління багатоквартирним будинком.

З вищенаведеного вбачається, що необхідність надання доступу до квартири надається у виключних випадках, пов`язаних з необхідністю ліквідації можливої аварії, встановлення чи заміни обладнання чи зняття показників засобів обліку, проведення технічних і профілактичних оглядів або в разі можливості завдання шкоди іншим мешканцям будинку.

Однак, як, також, вбачається із матеріалів справи і сторонами не оспорено та не спростовано, 25.12.1992 року зареєстровано «Житлово-будівельний кооператив № 247» для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає відповідач, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою АА № 294500 з ЄДРПОУ та копії Статуту кооперативу.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що 09.06.2023 року відповідач ОСОБА_1 , який є співвласником квартири АДРЕСА_3 цього будинку, самовільно, без погодження із власниками квартир будинку та правлінням кооперативу, замінив трубу холодного водопостачання з підвального приміщення до своєї квартири, на цю трубу поставив кран і перекрив постачання холодної води в усі квартири по стояку багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Однак, слід вважати, що такі висновки суду є передчасними.

Так, як вбачається з досліджених судом апеляційної інстанції доказів, а саме: ордера №7605 від 24 лютого 1998 року виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів; довідки №35 від 15.08.1996 року виданої Житлово-будівельним кооперативом №247; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та рішення виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів №314 від 15.06.1995 року, одноосібною власницею квартири за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 , яка єдина із її сім`ї була членом Житлово-будівельного кооперативу №247, виплатила повністю свій пайовий внесок в липні 1995 року і 09.09.1996 року за нею було зареєстровано право власності на квартиру та видано реєстраційне посвідчення №10797 (т.1, а.с.129).

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Окрім наведеного, відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим і суд зобов`язаний роз`яснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, залучення співвідповідача, тощо. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) розглянуті по їх суті із встановленням преюдиційних обставин чи тим більше задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати по суті із встановленням преюдиційних обставин чи задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано.

Так, судом першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні 01.03.2024 року було залучено до участі у справі як третіх осіб.

Відповідно, колегія суддів звертає увагу, що вирішення заявлених в позові вимог про надання доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , а тим більше постановлення рішення про задоволення позову про зобов`язання відповідача ОСОБА_1 надати доступ до квартири не могло відбуватись без залучення власниці квартири ( ОСОБА_3 ) як належної відповідачки (співвідповідачки).

Така особа ( ОСОБА_3 ) до участі у розгляді справи залучена як третя особа, а не як відповідачка (співвідповідачка).

Проте, як вказано вище лише за наявності належного відповідача (відповідачів) у справі суд взмозі вирішувати питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог та взмозі вирішити питання про їх задоволення. Без залучення такого (таких) належного відповідача (відповідачів) позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, суд не міг вирішувати питання про задоволення позовних вимог по суті, а тим більше задовольнити позовні вимоги, тобто давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів), на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення, що може бути залучений (залучені) виключно за заявою позивача, суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.

Зважаючи на вказане, неможливість залучення згаданої особи як учасника (відповідачки) на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність таких, зокрема, процесуальних порушень, що вплинуло на вирішення спору вцілому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Вказаним доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 слід визнати обґрунтованими та саму скаргу слід задовольнити. Рішення ж Сихівського районного суду м.Львова від 26 березня 2024 року слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу №247 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення доступу до квартири про забезпечення доступу до квартири відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26 березня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу №247 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення доступу до квартири відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра