ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3909/25 Справа № 207/4703/24 Головуючий у першій інстанції: Бистрова Л. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі судді Бистрової Л.О. від 19 листопада 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09.02.2019 року між ним та відповідачем було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631096971. Банк свої зобов`язання щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28.02.2023 утворилась заборгованість в загальному розмірі 90166,58 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 48915,55 грн, простроченим тілом кредиту - 37879,62 грн, заборгованості по відсоткам - 600,44 грн. та відсотків за прострочене тіло кредиту в сумі 2770,97 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість у загальному розмірі 90166,58 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №631096971 в розмірі 90166,58 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору 2684,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 90166,58 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до підписаних відповідачем анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 08.02.2019 року, оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 09.02.2019 року №631096971, між сторонами укладено кредитний договір №631096971 від 09.02.2019 року, за умовами якого відповідачу було відкрито банківський рахунок зі встановленим кредитним лімітом 200000,00 грн та фіксованою процентною ставкою за користування кредитною лінією у розмірі 26,0% річних (а.с. 11).

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування банку на АТ «Сенс Банк» (а.с.43-56).

Згідно виписки з особового рахунку за період з 11.02.2019 по 28.02.2023, відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснюючи перекази, розраховуючись карткою в магазинах, аптеках, знімаючи готівкові кошти у банкоматах, вносив платежі на погашення кредиту, тощо (а.с. 17-42).

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №631096971 від 09.02.2019 року, станом на 28.02.2023 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 90166,58 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 48915,55 грн, простроченим тілом кредиту - 37879,62 грн, заборгованості по відсоткам - 600,44 грн. та відсотків за прострочену заборгованість в сумі 2770,97 грн.

07 червня 2023 року АТ «Сенс Банк» направило на адресу відповідача досудову вимогу від 05.06.2023, в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у загальному розмірі 90166,58 грн (а.с. 57-63).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення між сторонами кредитного договору від 09.02.2019 року №631096971 та отримання за його умовами відповідачем кредитних коштів; приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних кошті, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» за вказаним кредитним договором, станом на 28.02.2023 року, заборгованості за тілом кредиту в сумі 48915,55 грн, простроченим тілом кредиту в розмірі 37879,62 грн, заборгованості по відсоткам у сумі 600,44 грн та відсоткам за прострочену заборгованість в сумі 2770,97 грн, а всього 90166,58 грн.

Зазначена вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильними та не спростований відповідачем, а також випискою з особового рахунку.

Колегія звертає увагу, що відповідач, згідно змісту апеляційної скарги, не заперечує факти укладення кредитного договору від 09.02.2019 року №631096971, користування кредитним лімітом, отримання кредитних коштів.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, позичальник тривалий час у період з 11.02.2019 по 11.08.2022 систематично здійснював погашення кредитної заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто вчиняв дій, що свідчать про визнання ним умов укладеного договору та обов`язку по сплаті боргу.

За положеннями пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (у редакції ЦК України від 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказаним вище пунктом звільнено позичальника у період дії в Україні воєнного стану (та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування) від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Однак, положеннями зазначеного вище пункту відповідач не звільняється від обов`язку сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитом.

Таким чином, обґрунтування апеляційної скарги вказаним вище пунктом розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України є безпідставним, адже з відповідача стягнуто тіло кредиту та відсотки за користування кредитом, які нараховуються за користування кредитними коштами в межах строку кредитування та не є неустойкою чи іншими платежами, які нараховуються за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про відсутність розрахунку заборгованості не приймається до уваги, адже в системі "Електронний суд" міститься відповідний розрахунок заборгованості за кредитом, складений АТ «Сенс Банк» станом на 28.02.2023, та поданий до суду разом з позовною заявою, про що також зазначено в додатках до позовної заяви.

Щодо обґрунтування апеляційної скарги положеннями статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» колегія зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (на який посилається апелянт в апеляційній скарзі), Нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Разом з тим, частиною шостою вказаною вище статті встановлено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Доказів оспорення договору від 09.02.2019 року №631096971, або певних його умов, - суду не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутня інформація про складові заборгованості, яка стягнута на користь позивача в загальному розмірі 90166,58 грн. У мотивувальній частині рішення відповідного обґрунтування не наведено.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснено також, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК (1618-15 ). У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні.

У зв`язку з цим, оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом зазначення у другому абзаці резолютивної частини, що стягнута з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №631096971 в розмірі 90166 (дев`яносто тисяч сто шістдесят шість) гривень 58 копійок "складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 48915,55 грн, простроченим тілом кредиту в розмірі 37879,62 грн, заборгованості по відсоткам у сумі 600,44 грн та відсоткам за прострочену заборгованість в сумі 2770,97 грн."

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року змінити, зазначити у другому абзаці резолютивної частини, що стягнута з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №631096971 в розмірі 90166 (дев`яносто тисяч сто шістдесят шість) гривень 58 копійок "складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 48915,55 грн, простроченим тілом кредиту в розмірі 37879,62 грн, заборгованості по відсоткам у сумі 600,44 грн та відсоткам за прострочену заборгованість в сумі 2770,97 грн.".

В іншій частині рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 01 грудня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова