Справа № 173/580/25
Провадження №2/173/658/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

6.03.2025 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , матері позивача, відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

18 лютого 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського Сергія Івановича із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно. Постановою нотаріуса від 18.02.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Причинами пропуску строку на прийняття спадщини позивач зазначає те, що він вважав, що спадщину після смерті матері прийме його рідна сестра, але в лютому 2025 року вона померла, так і не прийнявши спадщину.

За доводами позивача, на сьогоднішній день він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_2 немає, також відсутні спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхана С.М. від 10.03.2025 прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче засідання.

Розпорядженням заступника керівника апарату суду № 121 від 30.04.2025 на підставі рішення зборів суддів № 4 від 08.04.2025 призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 справу розподілено судді Петрюк Т.М.

Розпорядженням керівника апарату суду № 347 від 16.06.2025 на підставі рішення ВРП від 05.06.2025 "Про звільнення судді ОСОБА_4 у відставку" призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 справу розподілено судді Кожевник О.А.

31 липня 2025 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. прийнято вказану позовну заяву до свого провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від кожного окремо надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої останній не заперечує проти задоволення позовних вимог, та просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності дійшов таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яка відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За нормами ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи 05/2023, що надійшла до суду 30 вересня 2025 року, після смерті матері ОСОБА_2 , до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася донька померлої ОСОБА_5 , однак 21 січня 2023 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений строк, яку ОСОБА_5 отримала 21.01.2023.

30 жовтня позивачем долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що 18 лютого 2024 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущений строк та відсутність права власності спадкодавця на спадщину.

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивачем вказано обставини, за яких його сестра мала прийняти спадщину після смерті матері, але як виявилося не прийняла її, про що позивач дізнався вже пропустивши строк для подачі заяви на прийняття спадщини.

Наявність встановлених судом обставин у своїй сукупності свідчить про те, що у позивача дійсно були поважні причини на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що могли перешкодити йому своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, а втручання у право спадкоємця на отримання спадщини у формі відмови у задоволенні позову про поновлення строку для прийняття спадщини за наявності поважних причин пропуску, не буде пропорційним, та не може визнаватися таким, що переслідує законну мету, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 293, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), додатковий строк в 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Суддя О.А. Кожевник