Провадження № 2/686/7491/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 листопада 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Томашівської А.Т.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Радгосп Лісовогринівецький» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Радгосп Лісовогринівецький» та просив стягнути з Державного підприємства «Радгосп Лісовогринівецький» на користь ОСОБА_1 101 000 000 грн. моральної шкоди, завданої порушенням конституційного права на отримання винагороди за працю.

За рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2024 року у справі №686/28905/23 стягнуто з Державного підприємства Радгосп «Лісовогринівецький» невиплачену заробітну плату у розмірі 128 443,05 грн.на користь ОСОБА_1 та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 34940,88 грн. Конфлікт з відповідачем виник внаслідок порушення конституційного права на своєчасне отримання винагороди за працю у відповідності до ст.43 Конституції України, що стало підставою для звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди. Заявлений розмір моральної шкоди сформований за внутрішнім переконанням внаслідок порушення конституційного права на своєчасне отримання винагороди за працю, визначений у відповідності до принципу еквівалентності правопорушення, виходячи з конкретних обставин справи, який неможливо арифметично розрахувати та буде достатнім покриттям порушеного права на отримання винагороди за працю.

Неможливість досудового врегулювання спору зумовила звернення позивача до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та наполягав на його задоволені. Відповідач належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, проте не забезпечив явки представника. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили від відповідача. При відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому кредитор вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому законом, на власний розсуд.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

У пунктах 3, 4, 10 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

Частиною першою статті 1 КЗпП України передбачено, що цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма права містить перелік юридичних фактів, що є підставою виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а статтею 237-1 цього Кодексу передбачено право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (частина перша та пункт 2 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, право на працю є одним із основних прав людина та реалізацією людиною трудової функції з метою отримання засобів для існування та забезпечення життєдіяльності.

За рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2024 року у справі №686/28905/23 стягнуто з Державного підприємства Радгосп «Лісовогринівецький» невиплачену заробітну плату у розмірі 128 443,05 грн.на користь ОСОБА_1 та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 34940,88 грн. Рішення переглядалось в апеляційній інстанції та набуло законної сили 09 травня 2024 року, відповідно до Постанови Хмельницького апеляційного суду. Рішення звернуто до примусового виконання, проте станом на дату розгляду справи судом не виконано з причин незалежних від позивача. У період з 2020 року по березень 2023року ОСОБА_1 було нараховано та не виплачено заробітну плату, що складає 218900 грн., у т.ч. 39 402,00 грн. податок з доходів фізичних осіб та 3283,50 грн. військовий збір(після сплати податків та зборів 176214,50 грн.).

Також, при звільнені ОСОБА_1 нараховано компенсацію за невикористану відпустку у відповідності до ст.83 КЗпП України, яка складає 21 401,92 грн., у т.ч. 3852,50 грн. податок з доходів фізичних осіб та 321,03 грн. військовий збір(після сплати податків та зборів 17228,55 грн.).

Зважаючи на фактичну дату звільнення 31.10.2023 року, частково проведений розрахунок, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 34 940,88 грн.((6800 грн./20)+(6800/23х2)/22) х104). Розмір невиплаченої заробітної плати склав 128 443,05 грн.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, тобто невиплата заробітної плати, що встановлено іншим преюдиційним судовим рішенням в цивільній справі№686/28905/23 про стягнення заробітної плати на користь ОСОБА_1 , згідно з частиною четвертою статті 82ЦПК України, не підлягає доведенню. Відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12, підстав відступити від якого не встановлено.

Суд визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, реальності заявлених сум, пропорційності завданим збиткам.

На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що підтверджено факт порушення законних прав позивача, яке полягає у невиконання рішення, порушення права на отримання винагороди за працю, що призвело до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином обґрунтованим та достатнім буде розмір моральної шкоди до стягнення 5000 грн.

В порядку ст.141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 81, 82, 263,353 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Радгосп Лісовогринівецький» на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди, завданої порушенням конституційного права на отримання винагороди за працю.

Стягнути з Державного підприємства «Радгосп Лісовогринівецький» на користь держави судовий збір 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянути за заявою відповідача поданою до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2025 року.

Суддя: Чевилюк З.А.