Провадження № 2-о/522/677/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Абухін Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

встановив:

26 листопада 2025 року через «Електронний суд» на адресу суду надійшла указана заява, відповідно до якої заявник просить суд:

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

1. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи заявника, що розташовані за адресами: АДРЕСА_2 (квартира); АДРЕСА_3 .

2. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо за власним бажанням перебуває у місці, йому невідомому, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з заявником;

3. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування (за допомогою будь-яких мессенджерів), телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з положенням ст. 350-5 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заявник мотивує вимоги тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , цією заявою просить суд видати обмежувальний припис щодо колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше засуджений Вироком Приморського районного суду м. Одеси №522/13803/25 від 20 серпня 2025 року за ч. 3, ст. 358, ч. 4, ст. 358 Кримінального кодексу України, є колишнім чоловіком, відбуваючи умовний термін покарання, в період часу з 20 жовтня 2025 року по теперішній час, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, цілеспрямовано, зухвало та безкарно в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст.55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», систематично вчиняв і вчиняє психологічне та фізичне насильство щодо - ОСОБА_1 .

11 липня 2025 року Хаджибейським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) шлюб з ОСОБА_2 було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу за № 142 від 11.07.2025 року.

Спільне майно розділено добровільно на підставі Договору про поділ спільного майна подружжя від 30.06.2025 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Брандіс А.Б. за номером 740.

У шлюбі народились сини, які вже досягли повноліття та проживають окремо. Останнім часом, приблизно з 20.10.2025 року життя перетворилося на жах. Колишній чоловік на підставі ревнощів та намагання повернути, почав переслідування, яке відображається у наступному. Початком були прохання відновити родину, потім це переросло у вимогу повернутися до нього. Після категоричної відмови, колишній чоловік почав скоювати злочинні дії стосовно майна.

21.10.25 року ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, цілеспрямовано, зухвало та безкарно з метою примусити до спільного проживання та з метою помститися за те що відмовляюся з ним співмешкати, пошкодив мій автомобіль, державний номер НОМЕР_1 , який знаходився у приміщенні паркінга за адресою: АДРЕСА_4 . Пошкодження автомобіля полягали у порізах шин, подряпинах кузова автомобіля.

За вказаним фактом звернулась у поліцію по номеру «102» повідомивши про те що ії автомобіль був пошкоджений колишнім чоловіком. 22.10.2025 об о 11.30 ОСОБА_2 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, цілеспрямовано, зухвало та безкарно з метою примусити до спільного проживання та з метою помститися за те що відмовляється з ним співмешкати в друге прийшов у паркінг за адресою: АДРЕСА_4 і продовжив дряпати та бити машину. 23.10 2025 за вимогою голови ОСМД «У Фонтана» Олексія, викликала співробітника СТО для того, щоб забрати авто з паркінгу для його ремонту але ОСОБА_2 , переховуючись у паркінгу, побачивши ОСОБА_3 та хлопців з СТО, висловлюючи погрози в їх бік накинувся на ОСОБА_3 та на співробітників СТО. Вона викликала поліцію по номеру «102» розраховуючи на їх захист. Але поліцейські жодним чином не захистили заявника, а лише спостерігали за тим, як колишній чоловік продовжує нівичити автомобіль та ображати його.

Наступного дня, 24.10.2025 року, о 13.30, прийшовши у свій офіс за адресою: АДРЕСА_3 , побачила, що офіс розбитий та понівечиний. В офісі були розбиті вхідні двері, понівечене майно, частина речей відсутня. Вона знову викликала поліцію і подала заяву. В ніч з 05.11.2025 року на 04.11.2025 року, сусідка подзвонила і повідомила, що на офіс знову напали, і вона чує грохіт біля мого офісу. Швидко зібралась та пішла до свого офісу, прибувши на місце побачила, як колишній чоловік розмальовує стіни ії офісу та ролети при цьому замки ролетів були зрізані, а сам ролет вхідної двері був припіднятий. Вона подзвонила у поліцію о 23.30, поліцейські, прибувши за ії викликом, знову запропонували подати заяву у поліцію. До дому потрапила близько о 2-й години ночі, а о 2.30 ночі спрацювала сигналізація.

Служба охорони Карабінер, які приїхали на виклик побачили що ролет піднятий і що хтось намагався проникнути у приміщення. 15 листопада 2025 року, у вечорі вийшла у двір зі своєю собакою, пуделем на ім`я ОСОБА_4 . Біля входу у будинок на неї накинувся колишній чоловік, сказав, що собака теж його власність, схватив її і пішов. До сьогодні собаку ій не повернув. З цим фактом, знов звернулася до поліції, де водночас повідомили, що нічого зробити не можуть і порадили звернутися до суду. 17,19 та 20 листопада 2025 року, колишній чоловік знов нівечив офіс, пошкодив електричні дроти біля офісу та в парадній будинку, вимкнувши офіс від світла. Вона постійно на свій телефон отримує погрози від свого колишнього чоловіка. Він погрожує тим, що вона буде належати тільки йому або ні кому, свої погрози він підтверджує своїми діями фізично знищуючи майно при цьому ображає. Весь цей час вона не може отримати захисту від поліції. За вчинення відносно неї домашнього насильства зі сторони колишнього чоловіка, вона неодноразово зверталась до поліції, та відносно нього було складено поки що лише один адміністративний матеріал, а саме: 1. Щодо дрібного хуліганства за пошкодження автомобілю. Справа розглядається Приморським районним судом за № 522/24562/25. Інші заяви до Відділу поліції № 5 (м. Одеса), ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, а саме: За №28178 від 15.11.2025 р., щодо нападу та викрадення собаки; За №7794967 від 18.11.2025 р., щодо систематичного насильства та пошкодження мого майна; За №26512 від 24.10.2025 р., щодо пошкодження дверей та вікон офісу; За №27204 від 06.11.2025 р., щодо пошкодження ролет та дверей офісу; Ще заяви, які надала слідчій групі, залишаються без реагування з боку Національної поліції. Проте, навіть, після спілкування з поліцією, він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжує чинити на неї психологічний тиск, продовжує принижувати та погрожувати. Враховуючи все вищевикладене, вважає що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства зі сторони свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який має сталий характер та на даний час наявний високий рівень вірогідності продовження вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються доказами доданими до заяви. Його поведінка кожного разу переходить у більш жорстку форму та може закінчитись летальними наслідками. Крім того, вважає, що вжиті розумні заходи для захисту від вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 , не надали очікуваного результату, тому єдиним дієвим та ефективним способом захисту від постійного вчинення домашнього насильства, є видача обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 27.11.2025 заява залишена без руху та 27.11.2025 головуючому передана заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 26 грудня 2025 по справі відкрито провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п. п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких, в тому числі, - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), рідні брати і сестри.

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 11 липня 2025 розірвано, про що свідчить актовий запис за № 142, зроблений Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса.

Як вбачається із наданих суду документів, на підставі нотаріально посвідченого договору міжОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснений поділ спільного майна подружжя.

Щодо вчинення відносно ОСОБА_1 домашнього насильства зі сторони колишнього чоловіка, вона неодноразово зверталась до поліції.

За фактом дрібного хуліганства за пошкодження автомобілю складено протокол та спарва передана на розгляд Приморського районного суду м. Одеси за № 522/24562/25.

Інші заяви ОСОБА_1 подані до Відділу поліції № 5 (м. Одеса), ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, а саме:

За №28178 від 15.11.2025 р., щодо нападу на ОСОБА_1 та викрадення собаки;

За №7794967 від 18.11.2025 р., щодо систематичного насильства та пошкодження майна ОСОБА_1 ;

За №26512 від 24.10.2025 р., щодо пошкодження дверей та вікон офісу;

За №27204 від 06.11.2025 р., щодо пошкодження ролет та дверей офісу

Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

.Внаслідок дії обмежувального припису особа права тимчасово обмежуються для захисту прав потерпілої особи на життя, здоров`я, безпеку, житло, недоторканність тощо, які мають першочергове значення.

Крім цього, відповідно до положень ч.7 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлена заборона на видачу обмежувального припису, в якому містяться заходи, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), лише у тих випадках, якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. В інших випадках, тобто щодо повнолітніх осіб, така заборона не діє.

З огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина четверта статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис строком на 3 місяці, а не шість місяців, як просила заявниця. Такий строк є достатнім для усунення загрози безпеці заявниці, а також для того, щоб відповідач міг пройти програму для осіб, які вчинили домашнє насильство та усвідомити наслідки своїх дій.

Окрім того, суд бере до уваги, що права заявниці захищені, оскільки вона має право звернутися до суду з повторною заявою про продовження строку дії обмежувального припису у разі виникнення необхідності.

Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 1, 3, 26, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статтями 263, 350-1, 350-5, 350-8 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на строк три місяці, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

1. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи ОСОБА_1 , що розташовані за адресами: АДРЕСА_2 (квартира); АДРЕСА_3 .

2. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, йому невідомому, переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

3. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування (за допомогою будь-яких мессенджерів), телефонні переговори зі ОСОБА_1 або контактувати зі нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису повідомити Відділ поліції № 5 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеського районного управлення поліції № 1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для взяття його на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. Д. Абухін

01.12.25