Справа № 373/1881/25
Номер провадження 2/373/1072/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді Свояка Д.В., за участі секретарки судових засідань Хоменко Н.І. розглянув в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Переяславської міської ради (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивачка звернулась до суду з вимогою позбавити ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2018 по 08.12.2018, у листопаді 2018, до народження дитини, відповідач покинув сім`ю, відносин з позивачкою та дочкою не підтримує, дитину жодного разу не бачив, взагалі не цікавиться життям та розвитком дочки, матеріально не забезпечує. Дитина вважає своїм справжнім батьком теперішнього чоловіка позивачки ОСОБА_4 та називає його татом.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.09.2025 справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представниці позивачки про виклик свідків та витребування документів.

09.10.2025 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, просив розглядати справу без його участі.

В судовому засіданні позивачка, представниця позивачки позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник третьої особи не заперечив щодо задоволення позову.

Судом встановлено наступні обставини:

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.11.2023 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 народжена ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21.12.2018 зроблено відповідний актовий запис №394. Матір`ю дитини записана ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_2 .

Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 07.11.2018, що підтверджується копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі №373/1820/18.

24.11.2023 позивачка уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 24.11.2023 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №310.

Позивачка разом із дочкою та чоловіком зареєстровані по АДРЕСА_1 , однак фактично проживають по АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, довідкою ЦНАП, актом депутата.

Як вбачається з довідок ЗДО №7 «Берізка» №27/01-47 від 21.05.2025, №24/01-47 від 14.05.2025 та №46/01-47 від 12.06.2025, дитина ОСОБА_3 з вересня 2021 року відвідує зазначений заклад. Вихованням дитини займаються мама, бабуся ОСОБА_7 та вітчим ОСОБА_4 , якого дитина називає татом. Батько ОСОБА_2 , у дитячий садок за період перебування дитини особисто не з`являвся, з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував.

Відповідно до довідок ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі» №07/200-180 від 13.05.2025 та №102 від 15.05.2025, позивачка з 01.11.2022 по теперішній час працює в товаристві на посаді фахівця відділу з розрахунків департаменту з клієнтських операцій дирекції по взаємодії з клієнтами, отримує стабільний заробіток.

За місцем роботи позивачка зарекомендувала себе як сумлінна та відповідальна фахівчиня, що підтверджується характеристикою з місця роботи.

Позивачка має гарний стан здоров`я, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується випискою з її медичної карти від 20.03.2025, довідками КНП «Переяславська БЛІЛ» від 07.05.2025.

Відповідно до довідки ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області №98373-2025 від 13.05.2025 позивачка до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась.

При цьому, у довідці зазначено, що відносно ОСОБА_2 розпочато кримінальне провадження за ч.2 ст.309 КК, яку з обвинувальним актом скеровано до Переяславського міськрайонного суду Київської області 28.03.2024.

Згідно з довідкою Переяславського управління Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості №444/13.01/13.01-23 від 08.05.2025 ОСОБА_2 на обліку, як безробітній чи такий, що шукає роботу не перебуває.

Відповідно до довідки КНП Переяславська БЛІЛ від 07.05.2025 ОСОБА_2 на обліку в лікаря-психіатра не перебуває.

Як зазначено в листі Виконавчого комітету Переяславської міської ради №07-13/574/2-25 від 13.03.2025, відповідач стосовно перешкоджання позивачкою у спілкуванні з дочкою до органу опіки та піклування не звертався.

Рішенням Виконавчого комітету Переяславської міської ради №210-11 від 20.05.2025 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 .

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.09.2015 задоволено позов ОСОБА_8 та позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , відносно дочки ОСОБА_9 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_9 аліменти в розмірі 1000 грн.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.03.2025 ОСОБА_2 за несплату аліментів притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.04.2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Свідок ОСОБА_10 (невістка позивачки) в судовому засіданні пояснила, що відповідач та позивачка припинили спільне проживання, коли остання була вагітна. В пологовий будинок позивачку відповідач не відвозив та не забирав звідти. Про народження дитини був повідомлений, ніяк на це не відреагував. Відповідач жодного разу не навідав дитину, тільки його мати перший рік після народження приходила до дитини. Перешкод у спілкуванні відповідача з дочкою позивачка не створювала.

Свідок ОСОБА_11 (кума позивачки) в судовому засіданні повідомила, що знає позивачку з 2010 року. Відповідач залишив позивачку, коли вона була вагітна. Відповідача не було, коли дитину забирали з пологового будинку, не приходив до дитини він і в подальшому. Мати відповідача майже рік після народження навідувала дитину. Перешкод у спілкуванні з дитиною не було. Свідок бачила відповідача у м.Переяслав, однак не спілкувалась з ним.

Свідок ОСОБА_12 (двоюрідна сестра позивачки) в судовому засіданні повідомила, що позивачка з відповідачем проживали у шлюбі, коли позивачка була десь на 6-му місяці вагітності, відповідач пішов від неї. З пологового будинку доньку відповідач не забирав, взагалі її ніколи не бачив, участі в її житті не брав. Перешкод у спілкуванні з дитиною не було. Його мати перші пів року приходила до дитини. Свідок бачила його у місті, але дитиною він не цікавився. Зараз він одружений та має кількох дітей.

Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що живе з мамою, татом і бабусею, тата звати « ОСОБА_13 », когось на ім`я ОСОБА_14 не знає.

Норми права, застосовані судом:

Стаття 9 Конвенції про права дитини передбачає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 19 цієї Конвенції визначено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини у тому числі від відсутності піклування чи недбалого поводження. Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов?язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст.155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст.164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частинами 1 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

За результатами дослідження доказів суд дійшов висновку, що відповідачем допущено невиконання обов`язків з утримання та виховання своєї дитини протягом тривалого часу та байдуже ставлення до неї. У судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батька відносно своєї дитини, що дає підстави для висновку, що інші заходи впливу щодо відповідача, окрім позбавлення його батьківських прав, будуть недостатніми.

При цьому, діями відповідача свідомо тривалий час порушуються права його дитини на отримання від батьків належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення. Зазначені факти, враховуючи поведінку батька, суд розцінює як ухилення від виховання дитини.

За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його дочки ОСОБА_15 буде відповідати найкращим інтересам дитини.

З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати щодо сплати нею судового збору при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1233 (одна тисяча двісті тридцять три) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Виконавчий комітет Переяславської міської ради (як орган опіки та піклування), , місцезнаходження: вул.Богдана Хмельницького, 27/25, м.Переяслав, Бориспільський район, Київська область, 08400.

Повне рішення складено 25.11.2025.

Суддя Д. В. Свояк