Провадження № 2/357/4914/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі «Позивач») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

09.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103953775 №, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень на умовах визначених кредитним договором, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в термін, що визначені кредитним договором.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. цього Договору.

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати Позичальнику грошові кошти ( фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Основні умови Договору щодо надання кредитних коштів:

п.1.1. Тип кредиту - кредит;

п.1.1. Мета отримання кредиту: з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника;

п.1.3. Строк кредиту (строк дії Договору) 30 днів з 09.10.2021 року (строк кредитування);

п. 1.4. Термін повернення кредиту- термін ( дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом ( дата платежу) 08.11.2021 року;

п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово;

п. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 3750,00 грн. які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом;

п.1.6. Стандартна процентна ставка становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен ден6ь користування кредитом.

Згідно п. 2.2. Договору плата за кредитом: Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 Договору, в термін ( дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною ( базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3. Договору.

Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату звершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальний пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6. Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ( базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних ( базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжуються нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умова Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової ( такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.

Згідно з п. 6.1. Договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до пункту 6.2. Договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням ( SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS- повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору Позики не виконав, у той час як Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №33558635 від 09.10.2021 року.

18.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення прав вимоги №77-МЛ , відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» отримало право грошової вимоги по відношення до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН» у тому числі і до Відповідача.

Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед позивачем складає 44750,00 гривень:

- 10000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 33750,00 гривень - заборгованість за процентами;

- 1000,00 заборгованість за комісією.

Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості

З огляду на викладене, Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість по Договору про споживчий кредит №103953775 від 09.10.2021 року у розмірі 44750,00 гривень, суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Рух справи. Позиції сторін.

03.09.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, також вказаною ухвалою, за клопотанням Позивача, витребувано в АТ «ПРИВАТБАНК» інформацію: чи належить банківська карта х прихованим номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; чи була успішна транзакція здійснена 09.10.2021 року на банківську картку НОМЕР_2 *69 в сумі 10000,00 грн. з призначенням платежу «Кошти згідно договору 103953775», якщо так, то: чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_3 ; чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 (а.с.88-89).

29.09.2025 року до канцелярії суду на виконання ухвали суду надійшов лист АТ «ПРИВАТБАНК» від 23.09.2025 року №20.1.0.0.0/7-250917/29834 (а.с. 93).

У подальшому судові засідання по справі відкладалися за клопотанням сторони Відповідача (а.с.94-95, 99-102, 120-123).

16.07.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Зазначив, що надані представником Позивача документи не підтверджують наявність у Відповідача заборгованості перед Позивачем у розмірі зазначеному у позовній заяві. Наявність боргу у Відповідача мають бути доведені Позивачем належними та допустимими доказами. Зазначив, що подане до суду платіжне доручення 33558635 від 09.10.2021 року не може бути належним доказом перерахування коштів, оскільки форма платіжного доручення не відповідає вимогам законодавства та не містить обов`язкових реквізитів (а.с. 104-112).

У судові засідання сторони/їхні представники не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання представника Позивача про розгляд справи без його участі (а.с. 7).

У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

2. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У матеріалах справи наявний Договір про споживчий кредит 09.10.2021 року №103953775, укладений між сторонами в письмовій формі у вигляді електронного документа (а.с. 32-40, 41, 44).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2, 1.3., 1.4., п. 2.1. Договору про споживчий кредит Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором надати Позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн, строком на 30 днів з 09.10.2021 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 08.11.2021 року, шляхом переказу на картковий рахунок, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти та комісію за користування Кредитом, нараховані згідно п.1.5.1., п.1.5.2. та 1.6. цього Договору, його додатків.

Основні умови Договору щодо надання коштів у позику:

п.1.1. Тип кредиту - кредит;

п.1.1. Мета отримання кредиту: з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.;

п.1.3. Строк кредиту (строк дії Договору) 30 днів з 09.10.2021 року (строк кредитування);

п. 1.4. Термін повернення кредиту- термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом ( дата платежу) 08.11.2021 року;

п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово;

п. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 3750,00 грн. які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом;

п.1.6. Стандартна процентна ставка становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.2.1. Договору кошти кредиту надаються шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з пунктом 3.2.5. Договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності.

Згідно з додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №103953775 від 09.10.2021 року Відповідач має сплатити ТОВ «МІЛОАН» відсотки за користування кредитом у таких розмірах: 08.11.2021 року 3750,00 гривень (а.с. 45-47).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту сума кредиту який має бути наданий Відповідачу становить 10000,00 гривень, строк кредитування - 30 днів, загальні витрати за кредитом в тому числі комісія 4750,00 грн. орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 14 750,00 грн (а.с. 42-43).

На підтвердження перерахування товариством суми кредиту Позивачем надано платіжне доручення №335558635 від 09.10.2021 року, відповідно до якої ТОВ «МІЛОАН» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 10000,00 грн. кредитних коштів. Призначення платежу: кошти згідно договору 103953775. Кредитний рахунок номер НОМЕР_1 (а.с. 45).

29.09.2025 року до канцелярії суду на виконання ухвали суду надійшов лист АТ «ПРИВАТБАНК» від 23.09.2025 року №20.1.0.0.0/7-250917/29834, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 в банку не емітовано карту № НОМЕР_1 . Надати відомості щодо особи, на ім`я якої емітовано платіжну карту № НОМЕР_1 не вбачається можливим, оскільки недостатньо інформації для пошуку за відсутності повного номеру рахунку (а.с.93).

Повного номеру рахунку, на який було перераховано кредитні кошти за вказаним кредитним договором Позивачем до суду не надано.

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого згідно з практикою Суду відносяться й грошові кошти.

У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 1054 ЦК Украі?ни кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Дані норми свідчать про те, що обов`язок позичальника щомісячно виплачувати проценти до дня повернення позики у разі відсутності іншої? домовленості сторін, може бути застосований? лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Висновки суду.

У матеріалах справи наявний Договір про споживчий кредит 09.10.2021 року №103953775, укладений між сторонами в письмовій формі у вигляді електронного документа (а.с. 32-40, 41, 44).

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства України слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі №234/7159/20.

На підтвердження укладання договору позики між кредитодавцем та позикодавцем в додатку до позовної заяви Позивач додає довідку про ідентифікацію, відповідно до якої на телефонний номер Відповідача НОМЕР_4 09.10.2021 року було відправлено одноразовий ідентифікатор -L44348 для підпису договору про споживчий кредит №103953775 (а.с. 44).

Утім указаний одноразовий ідентифікатор відсутній в договорі про надання споживчого кредиту та в паспорті кредиту.

Крім того, ні в договорі про надання споживчого кредиту, ні в анкеті заявці, ні в паспорті споживчого кредиту не вказано дані карткового рахунку Відповідача № НОМЕР_1 , на який нібито було перераховано кредитні кошти.

На підтвердження перерахування товариством суми кредиту Позивачем надано платіжне доручення №335558635 від 09.10.2021 року, відповідно до якої ТОВ «МІЛОАН» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 10000,00 грн. кредитних коштів. Призначення платежу: кошти згідно договору 103953775. Кредитний рахунок номер НОМЕР_1 (а.с. 45).

29.09.2025 року до канцелярії суду на виконання ухвали суду надійшов лист АТ «ПРИВАТБАНК» від 23.09.2025 року №20.1.0.0.0/7-250917/29834, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 в банку не емітовано карту № НОМЕР_1 . Надати відомості щодо особи, на ім`я якої емітовано платіжну карту № НОМЕР_1 не вбачається можливим, оскільки недостатньо інформації для пошуку за відсутності повного номеру рахунку.

Повного номеру рахунку, на який було перераховано кредитні кошти за вказаним кредитним договором Позивачем до суду не надано.

Окрім того, форма платіжного доручення затверджена Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті, яка затверджена Постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 року (додаток №3 до вказаної інструкції), далі за текстом Інструкція №22.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції №22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Як встановлено судом додане платіжне доручення 33558635 не містить обов`язкових реквізитів які визначені Інструкцією №22, зокрема у вказаному платіжному дорученні відсутні наступні обов`язкові реквізити:

- Код розрахункового документа (0410001) ;

- Відомості про дату отримання банком платіжного доручення та відомості про дату валютування;

- Дані про банк отримувача;

- Номер рахунку отримувача;

- Сума словами;

- Дата виконання (Зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що доводи Позивача про видачу кредитних коштів Відповідачу в рамках договору про надання споживчого кредиту є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є такими, що не підлягають задоволенню у звязку з їхньою недоведеністю.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами та витребуваних судом доказів.

Розподіл судових витрат.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору необхідно залишити за Позивачем.

3. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», , місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, місто Львів, 79018.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 26.11.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров