КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3894/25
Провадження № 2/488/2112/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернувся до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 09.02.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 09.02.2025- 100000350.

Згідно з умовами Договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн., строком на 168 днів.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на день подачі позову, утворилась заборгованість у розмірі 22 450,00, грн.

Через відмову відповідача в позасудовому порядку відшкодувати заборгованість за Договором, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом, у якому він просить стягнути заборгованість та судовий збір, сплачений при подачі позову.

Ухвалою судді від 15.09.2025 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву скористався, подавши відзив на позову, який долучений до матеріалів справи.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову, зазначаючи, що між сторонами кредитний договір не укладався, оскільки в матеріалах справи відсутній будь-який його підпис у паперовій чи електронній формі, а надані позивачем «пропозиції укладення договору» не містять підпису відповідача та не підтверджують досягнення згоди сторін. Відповідач посилається на вимоги ст. 1055 ЦК України, згідно з якою кредитний договір має бути укладений у письмовій формі, а договір без додержання письмової форми є нікчемним.

Відповідач також зазначає, що не подавав жодних заяв про зарахування коштів на картку та не повідомляв її номер, а позивач не надав доказів належності відповідачу картки, на яку нібито перераховано кошти. Крім того, відповідач стверджує, що не надавав позивачу своїх персональних даних, копій документів і не підписував згоду на їх обробку.

Окремо відповідач звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у позивача ліцензії НБУ на здійснення діяльності з надання фінансових послуг, що ставить під сумнів правомірність видачі кредиту. Також наголошується на невідповідності даних BankID НБУ даті нібито укладення договору, що унеможливлює підтвердження встановлення особи відповідача в момент оформлення кредиту.

На думку відповідача, позивач не довів належними та допустимими доказами факту укладення договору, отримання коштів відповідачем, належності йому банківської картки та фінансового номера, а також правових підстав для здійснення кредитної діяльності. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач не виконав обов`язок доказування, передбачений ст. 81 ЦПК України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, який долучений до матеріалів справи.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що кредитний договір № 09.02.2025-100000350 від 09.02.2025 року був укладений між сторонами в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Підписання договору з боку позивача здійснене електронним підписом, зі сторони відповідача одноразовим ідентифікатором, надісланим SMS-повідомленням на фінансовий номер , належність якого відповідач не заперечував.

Видача кредитних коштів підтверджується квитанцією від 09.02.2025 року, яка є первинним платіжним документом відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» та міститься у матеріалах справи. Згідно з квитанцією, кошти були перераховані на картковий рахунок відповідача, вказаний ним при оформленні заявки, що, на думку позивача, свідчить про належне виконання ним своїх зобов`язань.

Позивач також пояснив, що під час укладення договору відповідач пройшов електронну ідентифікацію через систему BankID НБУ з використанням багатофакторної автентифікації, після чого позивач отримав електронне підтвердження ідентифікації (ЕПІ). Надані BankID дані, відповідно до позивача, однозначно ідентифікують відповідача, а відповідач не подав доказів, які б спростовували факт належної ідентифікації.

Щодо розрахунку заборгованості, позивач вказав, що відповідач заперечує його правильність, але власного розрахунку не подав, що унеможливлює спростування наданих позивачем даних. Позивач послався на правову позицію Верховного Суду (постанова від 14.07.2020 у справі № 367/4970/13-ц), згідно з якою боржник зобов`язаний довести неправильність нарахувань кредитора.

Також позивач повідомив про факт часткової оплати відповідачем 7850 грн 21.03.2025 року, що враховано в розрахунку заборгованості. На думку позивача, така оплата свідчить про визнання боргу, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18).

Таким чином, викладені обставини, на думку позивача, підтверджують факт укладення кредитного договору, належне надання кредитних коштів, ідентифікацію відповідача при укладенні договору та обґрунтованість розміру заявленої заборгованості, яку відповідач документально не спростував.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Судовим розглядом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 09.02.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 09.02.2025-100000350.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

ОСОБА_1 09.02.2025 електронним цифровим підписом (електронний підпис одноразовим ідентифікатором) підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 10 000 грн., а отже акцептовано умови Договору.

Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (таким же одноразовим ідентифікатором підписаний Відповідачем додаток № 1 до Договору - заявку).

Таким чином, Позичальник здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.02.2025, яка додана до матеріалів справи.

Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору № 09.02.2025-100000350 від 09.02.2025 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах:

1. Дата надання/видачі кредиту - 09/02/2025;

2. Сума Кредиту: 10000 грн. 00 коп.;

3. Строк, на який надається Кредит - 168 днів з дати його надання;

4. Дата повернення (виплати) кредиту - 26.07.2025;

5. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена;

6. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку;

7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку;

8. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту, економічна сутність плата за надання Кредиту 5% від суми Кредиту та дорівнює 500 грн. 00 коп.;

9. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 500 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом;

10. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір;

11. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними.;

12. Денна процентна ставка 0.91% (денна процентна ставка) = (15300 / 10000)/ 168 /100%;

13. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді;

17. Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання;

Відповідно до п. 3.1 Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.

Як зазначено в п. 3.2. Договору Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75XX-XXXX-7786.

Виходячи з положень п. 4.3 Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що вищевказаний договір був укладений між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, з урахуванням часткової сплати відповідачем боргу за вищезазначеним кредитним договором у сумі 7 850 грн. від 21.03.2025 року, утворилася заборгованість у розмірі 22 450 грн., яка складається з наступних складових:

тіло кредиту 10 000 грн.;

нараховані проценти 10 500 грн.;

додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1 000 грн.;

неустойка 950 грн.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК У країни, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджують факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, і доказів, які б це спростовували, судовим розглядом не здобуто, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Посилання Відповідача у відзиві, щодо нібито відсутності підпису, ненадання персональних даних, належності картки та ліцензії позивача є необґрунтованими і не підтверджені доказами.

Кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: позивач підписав документи електронним підписом, відповідач одноразовим ідентифікатором через SMS на свій фінансовий номер, належність якого не заперечував. Надані квитанції підтверджують перерахування коштів на картку відповідача. Ідентифікація відповідача здійснена через BankID НБУ з багатофакторною автентифікацією, що дозволяє однозначно встановити особу.

Таким чином, відповідач не надав доказів спростування цих обставин, тому його заперечення є безпідставними.

В порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за Кредитним договором № 09.02.2025-100000350 від 09.02.2025 року, станом на день подачі позову, у розмірі 22 450 грн., яка складається з наступних складових:

тіло кредиту 10 000 грн.;

нараховані проценти 10 500 грн.;

додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1 000 грн.;

неустойка 950 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» код за вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Л.І. Селіщева