Провадження №2/523/2330/25
У Х В А Л А
про витребування доказів
18.11.2025 року м. Одеса
Пересипський районний суд міста Одеси
у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судових засідань Павлова О.В.,
з участю представника відповідача Пижик В.В.
Суд констатує, від представник позивача Романенко М.Е. одночасно із відповіддю за відзив на позовну заяву надійшло клопотання про витребування доказів. Зокрема, у поданому клопотання представник позивача просить суд витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» наступну інформацію:
?Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткового рахунку відкритого у банку станом на 24.09.2021;
? Інформацію щодо належності у ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 .
?Виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 в період з 24.09.2021 р. по 30.09.2021.
Суд констатує, що 28.05.2025 від представник відповідача Пижика В.В. до суду надійшло заперечення на подане клопотання. Так, обґрунтовуючи свої заперечення, представник відповідача вказує на те, що відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, зобов`язані подати докази одночасно з позовною заявою. Якщо доказ неможливо подати у встановлений законом строк з об`єктивних причин, ч. 4 ст. 83 ЦПК України вимагає від учасника справи письмово повідомити про це суд, зазначивши: доказ, який не може бути поданий; причини, з яких доказ не може бути поданий у зазначений строк; докази, що підтверджують здійснення особою всіх залежних від неї дій, спрямованих на отримання вказаного доказу. Задоволення клопотання про витребування доказів судом можливе лише за умови, що заявник доведе об`єктивну неможливість самостійного їх отримання. Представник позивача не надав доказів самостійного направлення запитів до АТ КБ «ПриватБанк» для отримання зазначеної інформації та, відповідно, не підтвердив відмови у її наданні. Таким чином, відсутні підстави для визнання причин неподання доказів поважними та встановлення судом додаткового строку для їх подання, як це передбачено ч. 5 ст. 83 ЦПК України. Окрім того, у позовній заяві позивач не зазначив про неможливість подання доказів разом із заявою. Також не виконано обов`язку, передбаченого ч. 4 ст. 83 ЦПК України, щодо обґрунтування причин такої неможливості та подання доказів, які б підтверджували здійснення позивачем усіх залежних від нього дій для отримання зазначених доказів. Крім того, клопотання про витребування доказів було подано позивачем після подання позовної заяви, що також свідчить про пропуск встановленого строку.
Суд констатує, що 29.05.2025 до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 , в якій представник позивача вказує на те, що в обґрунтування заявленого клопотання про витребування доказів стороною позивача було зазначено про те, що самостійно отримати докази не може, оскільки дана інформація містить банківську таємницю. При цьому право заявити клопотання про витребування доказів може бути реалізовано на етапі підготовчого провадження, до початку розгляду справи по суті. Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність розглянути клопотання представника позивача, оскільки витребувані докази відносяться до предмету доказування, самостійно їх отримати позивач не може, і їх витребування сприятиме швидшому розгляду справи. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Залишення без розгляду клопотання позивача в даному випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак, з метою з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для правильного її розгляду, прийняття законного рішення, позивач просить суд поновити пропущений строк для подання клопотання про витребування доказів та задовольнити подане клопотання про витребування доказів.
Представник позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача.
Представник відповідача Пижик В.В. в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечив, з підстав, викладених у письмових заперечення на подане клопотання.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши те, що необхідність витребування обґрунтована неможливістю самостійного зібрання зазначених доказів для доведення обставин справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування:
?У розмірі 3750,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору.
Суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказував на те, що згідно з п. 30.1 ст. 30 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Таким чином, моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів на рахунок отримувача. При цьому, платіжна інструкція не є доказом саме зарахування суми грошових коштів на рахунок отримувача, а є доказом списання коштів відповідно до ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
При розгляду даного клопотання, суд бере до уваги ту обставину, що клопотання позивача про витребування доказів було подано до початку розгляду даної справи по суті.
Загально відомим фактом є те, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
Зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: 2) за рішенням суду.
В обґрунтування заявленого клопотання про витребування доказів сторона позивача зазначила, що самостійно отримати докази не може, оскільки дана інформація містить банківську таємницю.
З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що докази, які сторона позивача просить суд витребувати, відносяться до предмету доказування, самостійно їх отримати позивач не може, і їх витребування сприятиме швидшому розгляду справи. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до приписів ст.ст. 126, 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Також, суд зазначає, що відмова стороні позивача у поновленні пропущеного строк для подання клопотання про витребування доказів, які було подано до початку розгляду справи по суті, та залишення без розгляду клопотання позивача в даному випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відтак, з метою з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для правильного її розгляду, прийняття законного рішення, суд доходить висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для подання клопотання про витребування доказів.
Врахувавши вищевикладене, беручи до уваги те, що необхідність витребування обґрунтована неможливістю самостійного зібрання зазначених доказів, оскільки такі містять банківську таємницю та можуть бути надані виключно на підставі рішення суду, суд приходить до переконання про необхідність постановлення ухвали суду про витребування доказів.
Керуючись ст.ст. 260, 294 ЦПК України, суд,
?Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) карткового рахунку відкритого у банку станом на 24.09.2021;
? Інформацію щодо належності у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 .
?Виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в період з 24.09.2021 р. по 30.09.2021.
Роз`яснити керівнику АТ КБ «ПриватБанк», що відповідно до ст.84 ЦПК України будь яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У зв`язку із періодичним та довготривалим відключенням електроенергії в приміщенні Пересипського районного суду м. Одеси, повний текст ухвали суду складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер