Провадження № 2/127/6140/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.11.2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення боргу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що 26 травня 2025 року позивач зробила замовлення садових меблів у вигляді двох садових лавок на інтернет сайті «Му meblik», що розміщений за адресою https://mymeblik.com.ua. Відразу після здійснення замовлення із позивачем по месенджеру «Viber» в бізнес-чаті «Mymeblik» зв`язався представник продавця для уточнення умов замовлення. В процесі обговорення замовлення було уточнено та досягнуто згоди про купівлю-продаж двох лавок вуличних зі спинкою для парку та саду в стилі лофт розміром 2000х640хх840 мм та смітника в темному кольорі. Відповідно було повідомлено, що вартість замовленого товару складає 35000,00грн. Після цього позивачу було надіслано реквізити відповідачки для перерахування вартості замовленого товару на умовах попередньої оплати та повідомлено, що доставка товару відбудеться на протязі 10-25 робочих днів, оскільки потрібен час для його виготовлення. Вищевказані обставини підтверджуються перепискою в бізнес-чаті «Mymeblik»

месенджеру «Viber». Також, відповідно до відомостей, що зазначені в розділі «Доставка та оплата» на сайті «Му meblik» (https://mymeblik.com.ua) оплата вартості товару здійснюється

відповідачці - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 . Таким чином, саме відповідачка є продавцем замовленого позивачем товару на сайті

«Му meblik» (https://mymeblik.com.ua). На вказаному сайті в розділі «Угода користувача» (https://mymeblik.com.ua/uhoda- korystuvacha/) розміщено Договір публічної оферти - Публічний договір купівлі-продажу товару. Згідно з п.1 розділу 2 Договору, - Продавець зобов 'язується передати у власність Покупцю замовлений та оплачений Покупцем товар (меблі), а Покупець зобов язується оплатити та прийняти замовлений товар від Продавця. Відповідно до п.1 розділу 3 Договору, - Строк протягом якого Продавець зобов`язаний доставити Покупцеві замовлений ним товар, становить 60 робочих днів з дати оплати Покупцем вартості товару відповідно до умов даного Договору. Згідно з п.1-3 розділу 5 Договору, - 1. Розрахунки між Сторонами за умовами цього Договору здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування Покупцем відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок Продавця відповідно до банківських реквізитів, вказаних у рахунку на оплату відповідного товару, наданого Покупцю Продавцем. Датою оплати Покупцем вартості товару вважається дата надходження відповідної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Розрахунок за замовлений Покупцем товар може бути здійснений Покупцем на наступних умовах: шляхом здійснення повної стовідсоткової передоплати вартості замовленого товару на протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення Продавцем Покупцю відповідного рахунку або надання Продавцем Покупцю іншого документу (повідомлення), яке містить у собі всі реквізити, які необхідні для здійснення оплати вартості товару. Таким чином, відповідно до умов Договору позивач була зобов`язана сплатити відповідачці на умовах повної попередньої оплати вартість замовленого товару. В свою чергу відповідачка була зобов`язана здійснити доставку позивачу товару на протязі 60 робочих днів з дати оплати його вартості. Позивач повністю виконала взяті на себе зобов`язання щодо сплати відповідачці вартості замовленого товару в розмірі 35000,0 грн. на умовах повної попередньої оплати з вказівкою в призначенні платежу «Оплата за меблі», шо підтверджується платіжною інструкцією №9671ba70-ba4d-45cb-a2ee-9aed6b5c9a03 від 26 квітня 2025 року. Відповідно до досягнутих домовленостей в переписні в бізнес-чаті «Mymeblik» месенджеру «Viber» представник відповідачки обіцяв, що доставка товару буде здійснена на протязі 10-25 робочих днів. Таким чином, останній строк доставки товару був 31 травня 2025 року. В свою чергу, відповідно до умов Договору відповідач був зобов`язаний доставити товар на протязі 60 робочих днів - тобто до 19 липня 2025 року. Проте відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань та не доставила позивачу замовленого та оплаченого товару в визначений нашими домовленостями та Договором строк. Позивач неодноразово зверталась до відповідачки щодо невчасного виконання своїх зобов`язань по доставці товару. Представник відповідачки неодноразово обіцяв доставити товару. Проте товар відправлено так і не було. Дані обставини підтверджуються перепискою в бізнес-чаті «Mymeblik» месенджеру «Viber». В зв`язку з цим, 30 червня 2025 року позивач надіслала відповідачці за адресою її реєстрації та фактичною адресою здійснення господарської діяльності претензії, в яких запропонувала відповідачці або негайно поставити товар, або повернути сплачені їй кошти. Проте відповідачка не отримала направлених їй претензій. Також, внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань по Договору позивачу було завдано моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки щодо позивача. Внаслідок вказаної протиправної поведінки з боку відповідачки позивач протягом тривалого часу відчувала зазнавала негативних емоцій та душевних переживань, оскільки витратила значні кошти з метою облаштування побуту, але не отримала бажаного товару і не змогла виконати задумане. Більше того, постійно вводили в оману щодо виконання скорого зобов`язання і не виконували його. Відповідно позивач почувала себе обманутою, що негативно впливало на її самопочуття та настрій. Також позивач була вимушена витрачати свої сили, свій час та робити додаткові витрати з метою захисту своїх прав, що також завдавало душевних страждань та негативно впливало на її стан. Просить стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , користь кошти в сумі 35000,0 гривень, моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000,0 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2025року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 травня 2025 року позивач зробила замовлення садових меблів у вигляді двох садових лавок на інтернет сайті «Му meblik», що розміщений за адресою https://mymeblik.com.ua. Вартість замовленого товару складає 35000,00грн.

Після цього позивачу було надіслано реквізити відповідачки для перерахування вартості замовленого товару на умовах попередньої оплати та повідомлено, що доставка товару відбудеться на протязі 10-25 робочих днів, оскільки потрібен час для його виготовлення. Вищевказані обставини підтверджуються перепискою в бізнес-чаті «Mymeblik»

месенджеру «Viber».

Також, відповідно до відомостей, що зазначені в розділі «Доставка та оплата» на сайті «Му meblik» (https://mymeblik.com.ua) оплата вартості товару здійснюється

відповідачці - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 .

Таким чином, саме відповідачка є продавцем замовленого позивачем товару на сайті

«Му meblik» (https://mymeblik.com.ua).

На вказаному сайті в розділі «Угода користувача» (https://mymeblik.com.ua/uhoda- korystuvacha/) розміщено Договір публічної оферти - Публічний договір купівлі-продажу товару.

Згідно з п.1 розділу 2 Договору, - Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю замовлений та оплачений Покупцем товар (меблі), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти замовлений товар від Продавця.

Відповідно до п.1 розділу 3 Договору, - Строк протягом якого Продавець зобов`язаний доставити Покупцеві замовлений ним товар, становить 60 робочих днів з дати оплати Покупцем вартості товару відповідно до умов даного Договору.

Згідно з п.1-3 розділу 5 Договору, - 1. Розрахунки між Сторонами за умовами цього Договору здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування Покупцем відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок Продавця відповідно до банківських реквізитів, вказаних у рахунку на оплату відповідного товару, наданого Покупцю Продавцем.

Датою оплати Покупцем вартості товару вважається дата надходження відповідної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Розрахунок за замовлений Покупцем товар може бути здійснений Покупцем на наступних умовах: шляхом здійснення повної стовідсоткової передоплати вартості замовленого товару на протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення Продавцем Покупцю відповідного рахунку або надання Продавцем Покупцю іншого документу (повідомлення), яке містить у собі всі реквізити, які необхідні для здійснення оплати вартості товару.

Позивач повністю виконала взяті на себе зобов`язання щодо сплати відповідачці вартості замовленого товару в розмірі 35000,0 грн. на умовах повної попередньої оплати з вказівкою в призначенні платежу «Оплата за меблі», шо підтверджується платіжною інструкцією №9671ba70-ba4d-45cb-a2ee-9aed6b5c9a03 від 26 квітня 2025 року.

Відповідно до досягнутих домовленостей в переписні в бізнес-чаті «Mymeblik» месенджеру «Viber» представник відповідачки обіцяв, що доставка товару буде здійснена на протязі 10-25 робочих днів. Таким чином, останній строк доставки товару був 31 травня 2025 року. В свою чергу, відповідно до умов Договору відповідач був зобов`язаний доставити товар на протязі 60 робочих днів - тобто до 19 липня 2025 року.

Пунктом 8 частини 1 статті 1 ЗУ « Про захист прав споживачів» визначено, що договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем ( виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно ( товар у власність другій стороні ( покупці), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову сум ( стаття 655 ЦК України).

Згідно зі ст. 691, 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі - продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У разі відмови продавця передати товар покупець має право відмовитися від договору купівлі - продажу ( ст. 665 ЦПК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятого строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.

За змістом статей 610-612 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушень зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 693 ЦК України у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статі 538 цього кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товару у встановлений строку, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що позивач здійснив попередню оплату на вказаний відповідачем рахунок за товар у розмірі 35000,00 грн, однак відповідач не виконав належним чином умови договору, а саме не направив на адресу позивача вказаний товар та не повернув кошти за нього, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з п. 6 ч. 1ЗУ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що в контексті ЗУ «Про захист прав споживачів» у спорах про захист прав споживачів законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо її заподіяння було небезпечне для життя і здоров`я людини.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач також посилається та обґрунтовує свої вимоги загальними положеннями про відшкодування шкоди, визначеними Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Разом з тим, встановлені судом обставини справи, на переконання суду, призвели до спричинення позивачу моральної шкоди, яка виразилася в душевних хвилюваннях, яких він зазнав в зв`язку із порушенням його прав, як споживача, відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц визначено, що визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Отже, виходячи із засад розумності і справедливості, моральну шкоду, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд визначає в розмірі 2 000,00 грн., що є достатнім та співмірним із характером завданої шкоди, що буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану моральну шкоду. Стягнення у такому розмірі не є надто мізерним та надто надмірним, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн., а з урахуванням часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог в розмірі 484,48 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно доч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1частини третьої статті 133ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статей 137,141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в підтвердження своїх витрат надано: договір про надання правничої допомоги від 29.08.2025 року, укладений між адвокатом Гурба М.В. та ОСОБА_1 ; розрахунок витрат на професійну правничу допомогу на суму 5000, 00грн., акт про надану правничу допомогу від 03.09.2025 року.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінюючи надані стороною позивача докази, зважаючи на результати розгляду справи та ухвалене судом рішення про часткове задоволення позову суд вважає, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.

При цьому, суд зважає, що предметом позову є стягнення коштів, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням результатів розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 35000,00грн., у відшкодування моральної шкоди 2000,00грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00грн.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1695,68грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.11.2025року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: