Номер провадження 2/754/7451/25
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленка І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 62 839,08 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення:

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", звернувся до суду з позовом до Відповідачки, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 12.10.2024-100000439 від 12.10.2024 у розмірі 62 839,08 грн, яка складається з: 23 980,69 грн заборгованості за тілом кредиту, 26 858,39 грн заборгованості за відсотками та 12 000,00 грн неустойки.

Позивач зазначає, що Відповідачкою було здійснено часткову оплату заборгованості двома платежами (24.10.2024 та 07.11.2024) на загальну суму 10 339,12 грн, які були зараховані в рахунок погашення комісії, частини відсотків та частини тіла кредиту згідно з графіком платежів.

Також Позивач просить покласти на Відповідачку судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідачка подала заяву, в якій стверджує, що Позивач вимагає стягнення суми 62?839.08 грн, хоча фактично отримана сума кредиту становила +/-20000 грн. Різниця складається з штрафних санкцій, пені та відсотків, які є непропорційними та такими, що суперечать принципу добросовісності, передбаченому статтею 3 ЦК України.

Відповідачка, посилаючись на те, що у період виникнення прострочення пережила втрату двох близьких родичів, що підтверджується відповідними документами (свідоцтва про смерть). Ці обставини суттєво вплинули на моє емоційне та фінансове становище, унеможливили своєчасне виконання зобов`язань. У звязку з цим просить суд врахувати життєві обставини, зменшити розмір позовних вимог до суми, що відповідає фактичному боргу, надати можливість реструктуризації або відстрочки виконання рішення.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8).

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

12.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 12.10.2024-100000439 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, в електронній формі з використанням засобів дистанційного зв`язку з урахуванням особливостей, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Позивач виконав свої зобов`язання та надав Відповідачці кредит у розмірі 24 000,00 грн шляхом перерахування коштів на банківську картку клієнта, що підтверджується листом №136-1607 від 16.07.2025, в якому оператор платіжної системи ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ", яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, підтверджує, відповідно до договору договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: "12.10.2024 09:27:59 на суму 24000,00 (двадцять чотири тисячі гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_3, номер транзакції в системі iPay.ua - 535708659, призначення платежу: Видача за договором кредиту №12.10.2024-100000439".

Відповідачка обставини отримання коштів та укладання договору не оспорює.

Згідно з умовами кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 24 000 грн строком на 140 днів (до 28.02.2025). Договором встановлена фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом. Окрім того, передбачено комісію, пов`язану з наданням Кредиту: 15% від суми Кредиту, що дорівнює 3 600,00 грн. Також у пункті 15 договору передбачена неустойка: 240,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

У договорі сторони погодили Графік платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідачка мала до 28.02.2025 повернути суму кредиту, сплатити суму процентів та комісій за користування споживчим кредитом згідно з графіком.

Судом встановлено, що Відповідачка здійснила часткову сплату двома платежами: 5 169,56 грн від 24.10.2024 та 5 169,56 грн від 07.11.2024.

Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).

Суд перевірив розрахунок заборгованості з урахуванням Графіка платежів та здійснених оплат. Згідно з Графіком платежів (п. 12 Договору): платіж №1 (сума 5 169,56 грн) включав 3 360,00 грн відсотків та 1 809,56 грн комісії. Платіж №2 (сума 5 169,56 грн) включав 3 360,00 грн відсотків, 1 790,44 грн комісії та 19,12 грн тіла кредиту.

Отже, оскільки Відповідачка сплатила суму перших двох платежів у повному обсязі (10 339,12 грн), вона повністю погасила комісію за надання кредиту (1 809,56 + 1 790,44 = 3 600,00 грн) та погасила частину тіла кредиту в розмірі 19,12 грн. Тому сума основного боргу (тіла кредиту), заявлена до стягнення, становить 23 980,69 грн (24 000,00 - 19,12).

24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.

Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України "Про споживче кредитування", зокрема, статтю доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %".

Кредитний договір між сторонами укладено 12.10.2024, тобто після набрання чинності вказаним Законом. Умовами укладеного Договору встановлено процентну ставку у розмірі 1% на день, що відповідає вимогам законодавства та не перевищує встановлений ліміт.

Позивач обгрнутовано нарахував проценти за користування кредитним коштами з розраїунку 1 % (денної процентної ставки) в межах строку кредитування за період з 12.10.2025 по 28.02.2025.

Отже, ураховуючи умови договору, відповідність розміру процентної ставки вимогам Закону України "Про споживче кредитування" та факт врахування Позивачем часткових оплат, Суд погоджується з розрахунком заборгованості із сплати залишку основного боргу (23 980,69 грн) та відсотків (26 858,39 грн).

Твердження Відповідачки, що розмір відсотків є непропорційним та таким, що суперечать принципу добросовісності, передбаченому статтею 3 ЦК України, суд відхиляє, оскільки влн не підтверджені жодними доказами. Суд виходиять виходить з презумпції дійсності правочину, що означає, що будь-який правочин вважається законним та дійсним, доки його недійсність не буде доведена в судовому порядку (стаття 206 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів порушення Відповідачкою умов договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення решти кредитних коштів та сплати процентів. Натомість Відповідачка не реалізувала своє право на подання доказів на підтвердження своїх заперечнь щодо розміру заборгованості, власного контррозрахунку боргу не навела.

Керуючись принципом змагальності, Суд визнав, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та процентів є доведеними Позивачем та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення неустойки у розмірі 12 000,00 грн, Суд зазначає таке.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Зокрема, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Та обставина, що пункт 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року не виключають необхідність застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина друга статті 4 ЦК України), а положення Закону України "Про споживче кредитування" з 23 січня 2024 року взагалі не мають предметом правового регулювання питання щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні.

Ураховуючи, що порушення зобов`язання відбулося в період дії воєнного стану в Україні, нарахування Позивачем неустойки у розмірі 12 000,00 грн є безпідставним, а відповідна сума підлягає списанню в силу закону. Тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо клопотання Відповідачки про надання можливості реструктуризації або відстрочки виконання рішення, враховуючи життєві обставини (смерть близьких людей у грудня 2021 та жовтні 2022), що вплинули емоційне та фінансове становище, унеможливили своєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором від 12.10.2024 № 12.10.2024-100000439, то суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).

Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.

Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини Відповідача у виникненні спору;2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).

Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності Відповідачки, соціальний аспект та ті, виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й Відповідачки, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням Відповідачки на строк 6 місяців (беручи до уваги також інтереси кредитора та те, що Відповідачка протягом року не здійснює жодних платежі.

Суд бере до уваги, що Позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас Суд вважає, що розстрочка виконання стане значним стимулом для Відповідачки добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечить задоволення вимог Позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями - забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Загальна ціна позову складала 62 839,08 грн.

Позов задоволено на суму 50 839,08 грн, що становить 80,90 % від ціни позову. Отже, з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 959,72 грн (2422,40 х 80,90%).

Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 12.10.2024-100000439 від 12.10.2024 у розмірі 50 839,08 грн (п`ятдесят тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень 08 копійок) (складається з: 23 980,69 грн заборгованості за тілом кредиту, 26 858,39 грн заборгованості за відсотками), розстрочивши виконання рішення суду терміном на 6 місяців, а саме: на боржника покладається обов`язок здійснити виплати на користь кредитора у розмірі 8473,18 грн щомісячно протягом 6 місяців. Кожен платіж повинен бути внесений до 15 дня відповідного календарного місяця, починаючи з грудня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 959,72 грн (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 72 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи не з`явилися в судове засідання. Позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 28 листопада 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО