Провадження №2/367/6670/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільного подружжя,

установив:

представник позивачки адвокат Тандир Д.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Вжито заходів щодо установлення зареєстрованого місця проживання сторін.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, суддею встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статях 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що розмір судового збору за подання позову майнового характеру, який подано фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви убачається, що позивачем заявлено вимогу про поділ майна подружжя з відповідачем ОСОБА_2 , сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, предметом позову зазначено поділ спільного майна подружжя житлову нерухомість - квартири у місті Буча, Київської області та у місті Києві.

Разом з тим, до позовної заяви не було долучено будь-яких документів про визначення вартості майно, зокрема орієнтовної. При цьому, посилання на те, що у позивачки відсутні будь-які документи не заслуговує на увагу з огляду на таке.

До позовної заяви адвокатом не долучено доказів, що заходи щодо встановлення вартості спірного майна вживалися, а до направлених адвокатських запитів не долучено відповідей на них. Також до позовної заяви не долучено відомостей про те, що представником позивача реалізовано можливість скористатися функціоналами, запровадженими органами державної влади, зокрема, сформувати електронні довідки про оціночну вартість об`єктів нерухомості, враховуючи, що у сторони позивача наявні відомості щодо місця розташування, загальної площі, тощо. Будь-яких обгрунтувань чому позовну заяву подано саме до Ірпінського міського суду Київської області, а не іншого суду за місцерозташуванням іншої квартири зазначено також не було.

Суд зауважує, що указане є ключовим, оскільки від вартості нерухомого майна, яке є предметом позову, залежить дотримання правил виключної підсудності.

Частиною першою статті 30 ЦПК України передбачено, що позови , що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Водночас розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (частина перша статті 378 ЦПК України).

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України. Правила підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів. Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд. Норма щодо визначення правил підсудності унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Суд зауважує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Враховуючи виклдадене, суддя дійшла висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 та 177 ЦПК України

Таким чином судом визначається позивачу спосіб усунення недоліків, а саме: надати будь-які документи (довідки) про вартість майна, яке є предметом поділу, зокрема як альтернатива сформованих через сервіси кабінета користувача єдиної бази звітів про оцінку офіційного веб-сайту Фонду державного майна України. У разі з`ясування вартості спірного майно сплатити судовийх збір у розмірі, визначеному положеннями Закону України "Про судовий збір", перерахувавши на відповідний рахунок спеціального фонду державного бюджету України:

ГУК у Київ.обл/Ірпінська міс/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989;

банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача UA0010814;

код класифікації доходів бюджету22030101.

Призначення платежу*;101 судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Ірпінський міський суд Київської області.

Указані недоліки мають бути усунені у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачці ОСОБА_1 десятиденний строк на усунення недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Білогруд