Справа № 489/5653/24
Провадження №2/489/3840/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення

встановив.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 11816,30 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Посилаючись на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржників за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з нарахуванням чинності постанови КМУ від 02.02.2022 № 85 «Про внесення змін до постанови КМУ № 690» та керуючись нормами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.. 633, 634 ЦК України, позивач опублікував публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що є публічним договором приєднання, яка поширюється на споживачів. Договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на веб-сайті позивача співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з підприємством, власники індивідуальних житлових будинків не вчинили дії щодо відключення (відмови) від послуги підприємства. Відповідачами не надавалось до позивача заяв та підтверджувальних документів з питання тимчасової відсутності або заяв на опломбування запірних вентилів у квартирі. Від боржників не надходило заяв щодо припинення користування послугами. Свої обов`язки щодо надання послуг МКП «Миколаївводоканал» виконував в повному обсязі та належним чином. Скарг та претензій від відповідачів для здійснення перерахунку вартості послуг за період її ненадання, надання невідповідної якості не надходило. Згідно п.п. 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, ст. 68 ЖК України, на споживачів послуг з водопостачання та водовідведення покладено обов`язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Боржниками оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. Дані про право власності на зазначене приміщення відповідачами до позивача не надавались. В результаті систематичної неналежної оплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.05.2010 по 24.07.2024, наявна заборгованість у сумі 11816,30 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка по суті є відзивом на позовну заяву, відповідно до якої останній зазначає, що позивач просить стягнути заборгованість за спірний період з 21.05.2010 по 24.07.2024 у розмірі 11816 грн. 30 коп. Однак, починаючи з 2021 відносно нього у Господарському суді Миколаївської області перебувала справа про неплатоспроможність та відповідно до ухвали суду від 13.11.2023 у справі № 915/90/21 його, фізичну особу ОСОБА_2 було звільнено від боргів. Відповідно до п. 4 резолютивної частини вказаної ухвали, визнано погашеними грошові вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_2 , а також грошові вимоги кредиторів та/або їх правонаступників, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Окрім цього, ним 09.01.2024 було передано безоплатно у власність свого сина ОСОБА_3 частку квартири АДРЕСА_2 . Тобто, та сама квартира, борги за користуванням водовідведення до якої стягується позивачем. Таким чином, з 09.01.2024 він не є власником частки вищевказаної квартири, тому до нього не можуть бути висунуті вимоги із стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 09.01.2024 по 24.07.2024. Так само, з 2021 року він не проживав за адресою: АДРЕСА_1 та мав фактично іншу адресу: АДРЕСА_3 . Таким чином, в період з 13.11.2023 по 09.01.2024 він не був фактичним споживачем послуг з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 02.08.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

03 жовтня 2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2025, прийнято заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 жовтня 2024 по цивільній справі 489/5653/24 та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.10.2025, скасовано заочне рішення та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з нарахуванням чинності постанови КМУ від 02.02.2022 № 85 «Про внесення змін до постанови КМУ № 690» та керуючись нормами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.. 633, 634 ЦК України, позивач опублікував публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що є публічним договором приєднання, яка поширюється на споживачів.

Договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на веб-сайті позивача співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з підприємством, власники індивідуальних житлових будинків не вчинили дії щодо відключення (відмови) від послуги підприємства. відповідачами не надавалось до позивача заяв та підтверджувальних документів з питання тимчасової відсутності або заяв на опломбування запірних вентилів у квартирі.

Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.05.2010 по 24.07.2024, утворилася заборгованість в розмірі 11816 грн. 30 коп., яка складається з: заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 10711,98 грн.; абонентської плати у розмірі 1104,32 грн. Боржникам неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується повідомленнями про заборгованість.

Дані про право власності на зазначене приміщення відповідачами до МКП «Миколаївводоканал» не надавались.

Норми права та мовити їх застосування.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству.

Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст.68 ЖК України.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Як встановлено судом, відповідач є споживачем комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак останній не сплачує вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у відповідача виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від них виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг - суду надано не було.

Згідно з ч. 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

З огляду на вказане, саме на відповідача покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.

За змістом п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 02.08.2024 за № 16.27-, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 21.05.2010 по 24.07.2024 становить 11816 грн. 30 коп., за період надання послуг з квітня 2010 року по червень 2024 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Дана заборгованість складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 10711,98 грн. та абонентської плати у розмірі 1104,32 грн.

Відповідач зазначає, що починаючи з 2021 відносно нього у Господарському суді Миколаївської області перебувала справа про неплатоспроможність та відповідно до ухвали суду від 13.11.2023 у справі № 915/90/21 його, фізичну особу ОСОБА_2 було звільнено від боргів, а тому фактично позивач не може звертатися з даною вимогою до нього.

Судом встановлено, що постановою від 03.06.2021 фізичну особу ОСОБА_2 було визнано неплатоспроможним, введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Шибко О.Л., зобов`язано останнього у встановленого законом порядку здійснити процедуру погашення боргів боржника, надати господарському суду звіт про виконану роботу.

12 лютого 2021 на сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення № 65940 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.11.2023, завершено процедуру погашення боргів та закрити провадження у справі №916/90/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Звільнено фізичну особу ОСОБА_2 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбачених ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства.

Визнано погашеними грошові вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_2 , а також грошові вимоги кредиторів та/або їх правонаступників, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Так, відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Приписами ч. 7 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством

Згідно з ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Тобто, борги перед банками та іншими фінансовими організаціями - кредити, позики; різні штрафи; податкова заборгованість; заборгованість по оплаті комунальних послуг; заборгованість по договорам цивільно-правового характеру можуть бути списані в процедурі банкрутства фізичної особи.

МКП «Миколаївводоканал» впродовж строку, визначеного в ухвалі Господарського суду Миколаївської області для заявлення грошових вимог, не звертався до суду та ліквідатора щодо наявності заборгованості за наданні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_4 , а отже, позовні вимоги в частині стягнення боргу з ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Твердження відповідача ОСОБА_2 щодо того, що в період з 13.11.2023 по 09.01.2024 він не був фактичним споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, судом не береться до уваги, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований за адресою, доказів відсутності за зареєстрованим місцем проживання позивачу надано не було, а тому є фактичним споживачем наданих послуг.

Щодо того, що ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_2 та є учасником бойових дій, слід зазначити, що судом дані твердження не беруться до уваги, оскільки позивачем не заявлені позовні вимоги до вказаної особи.

Щодо інших аргументів сторін, суд вважає за необхідне зазначити про відсутність необхідності в наданні відповіді, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для ухвалення судового рішення.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 11816,30 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позовні вимоги Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 11816 (одинадцять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 30 (тридцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено «26» листопада 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева