Справа № 344/3323/25
Провадження № 22-ц/4808/1568/25
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

секретаря Гудяк Х.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1 та його представника, представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Бабій О.М., ухвалене 26 серпня 2025 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 03 вересня 2025 року,у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обгрунтовувала тим, що сторони з 10 червня 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14 січня 2025 року розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду. За час шлюбу ними придбано спільне майно, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT - 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Проте, вказаний автомобіль без її відома 16 січня 2024 року був відчужений на користь іншої особи. Середня вартість такого автомобіля станом на час продажу становила 290 850,00 грн, проте кошти від продажу вона не отримувала та такі не були використані в інтересах сім`ї.

За наведених обставин просила визнати спірний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з ОСОБА_1 145 425,00 грн компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT - 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 1/2 частки відчуженого спільного майна, що становить 145 425,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 1454,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду з підстав його незаконності та необгрунтованості, представниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Вказує, що під час перебування в шлюбі в січні 2024 року подружжя вирішило продати транспортний засіб. А всі кошти від його реалізації були використані виключно на потреби сім`ї та зберігались в сімейному бюджеті, оскільки позивачка не працювала та перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, позивачка з дочкою у жовтні 2024 року виїхала до Польші і значна частина коштів використовується ними для проживання там. В свою чергу відповідач дбає про забезпечення своєї дитини та регулярно купує їй одяг, ліки, подарунки тощо. Відтак, вважає, що позивачка не довела, що кошти від продажу автомобіля були використані не в інтересах сім`ї.

Також вважає необґрунтованим посилання суду на те, що середня вартість автомобіля підтверджується калькуляцією розрахунку вартості із сайту AutoRia, де зазначено, що ціна такого автомобіля становить 6 925 доларів США. При цьому зазначає, що відповідно до публічного договору, розміщеного на сайті AutoRia, дана платформа є лише комунікаційною, тобто надає користувачам можливість розміщувати рекламні оголошення, а не здійснює незалежну оцінку майна. Таким чином, сайт AutoRia не є установою, уповноваженою проводити експертну оцінку вартості транспортних засобів, а згенеровані на ньому дані не мають юридичної сили, у зв`язку з чим наведений доказ не може вважатися належним і допустимим.

Вважає, що дійсну ринкову вартість автомобіля може підтвердити виключно висновок судової експертизи, однак таку експертизу суд не призначив з власної ініціативи. Натомість, не маючи належних та обґрунтованих доказів визначення ринкової ціни спірного автомобіля, суд безпідставно дійшов висновку, що вартість автомобіля, зазначена у договорі купівлі-продажу 40 000 грн, є заниженою.

За наведених обставин представниця скаржника просила оскаржуване рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що відповідачем не надано доказів того, що спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача, або що його відчуження здійснювалось за згодою та в інтересах сім`ї.

В засіданні апеляційного суду скаржник та його преставниця доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечив, покликаючись на обгрунтованість висновків суду.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення скаржника та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалене судом рішення відповідає цим вимогам закону з огляду на наступне.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що спірний автомобіль був придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя, а тому є об`єктом їхньої спільної сумісної власності. Оскільки відповідач здійснив відчуження зазначеного автомобіля без повідомлення про це позивачки та без отримання її згоди, він зобов`язаний відшкодувати їй 1/2 частину вартості автомобіля 145 425 грн, що відповідає його дійсній ринковій вартості на час розгляду справи. Зазначена вартість визначена на підставі середньої ринкової ціни транспортних засобів і не була спростована відповідачем.

З вказаними висновками колегія суддів погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2022 до 14.01.2025. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 січня 2025 року шлюб між ними розірвано (а.с.10-15).

Під час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.16), яка проживає разом з матір`ю та на утримання якої відповідач сплачує аліменти згідно судового наказу № 344/1460/24 від 29.01.2024 (а.с.17).

Під час шлюбу сторони придбали транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT - 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20).

Судом витребовувалась інформація щодо власника вказаного транспортного засобу та встановлено, що станом на 06.06.2025 року автомобіль зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.98, 101).

Як вбачається із копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16 січня 2024 року відповідач продав автомобіль своїй матері ОСОБА_4 за 40 000 гривень (а.с.99-100).

Відповідно до калькулятора розрахунку вартості з сайту Авторіа ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN, модель PASSAT - 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 6 925,00 доларів США, що еквівалентно 290 850,00 грн (а.с. 26).

Законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 (провадження № 14-94цс21)).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна чи майнових прав, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті чи оформлені (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 755/12204/18 (провадження № 61-2401св21)).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року в справі № 648/3137/15-ц (провадження № 61-17560св21)).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, провадження № 61-9018сво18).

Таким чином, з метою захисту порушеного права власності одного з подружжя при відчуженні іншим з подружжя спільного майна без отримання відповідної згоди, визначаючи розмір грошової компенсації частини вартості спірного майна, стягненню у вигляді компенсації підлягає дійсна (ринкова) вартість відчуженого майна або ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку наявним у справі доказам та взаємовідносинам сторін, за сукупності яких дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 145 425 грн, керуючись при цьому дійсною вартістю майна на час розгляду справи (середньою ринковою вартістю транспортних засобів), що не спростовано відповідачем.

У справі, що переглядається, суд встановив, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя, то автомобіль, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і, так як відповідач здійснив продаж спірного автомобіля без повідомлення про це позивачки та без отримання її згоди, відповідач повинен відшкодувати останній 1/2 частину його вартості.

Посилання скаржника на те, що кошти від продажу автомобіля нібито були використані в інтересах сім`ї, колегія вважає необґрунтованими. Відчуження відповідачем спірного автомобіля на користь його матері ОСОБА_4 , яка проживає окремо від подружжя, у січні 2024 року, тобто вже в період виникнення непорозумінь між сторонами (що підтверджується зверненням позивачки із заявою про видачу судового наказу про стягнення алментів), не може розцінюватися як дія в інтересах сім`ї. Суд дійшов висновку, що це відчуження було здійснено відповідачем без згоди позивачки, а отримані за договором кошти, якщо такі були, не були використані на потреби сім`ї.

Більш того, наполягаючи на тому, що отримані кошти були використані в інтересах сім`ї, відповідач водночас зазначає, що відчуження транспортного засобу відбулося лише за 40 000,00 грн, тобто за суму, яка істотно не відповідає його реальній ринковій вартості. Така суперечливість у твердженнях ставить під сумнів добросовісність угоди та заявлену мету використання коштів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду по суті спору, зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника щодо їх оцінки та містять посилання на факти, які були предметом дослідження суду.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 26 серпня 2025 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

В.М. Луганська

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2025 року