Дата документу 14.11.2025
Справа № 334/1954/23
Провадження № 8/334/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Колегій суддів Дніпровського районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Новікової Н.В.,

суддів: Фетісова М.В., Ісакова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід члену колегії суддів судді Ісакову Дмитру Олександровичу.

за участі: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представнику позивача - Науменко М.В.

встановив:

Дніпровським районним судом м.Запоріжжя розглядається заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2024 року у цивільній справі № 334/1954/23 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

14.11.2025 представником заявника члену колегії суддів - судді Ісакову Д.О. заявлено відвід з підстав ч. 6 ст. 37 ЦПК України, а саме суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанцій….. не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі. До заяви додана копія ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2024, відповідно до якої суддя Ісаков Д.О. розглядав заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Філіповій І.М. у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила задовольнити. Також додала, з посиланням на Бангалорські принципи, що в неї як у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Заслухавши заявника, дослідивши заяву та документи на її обґрунтування, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, а саме:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 ЦПК України, на яку посилається заявник в своїй заяві, передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

З доданої до заяви копії ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2024, вбачається, що суддя Ісаков Д.О. розглядав заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Філіповій І.М. у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Жодних рішень у вказані справі суддя не приймав.

Таким чином, зазначені підстави для відводу судді, передбачені ч. 6 ст. 37 ЦПК України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду заяви, а тому підстави для відводу відсутні.

Інших підстав, передбачених ст.. 36, 37 ЦПК України не зазначено.

Що стосується доводів заявника, щодо упередженості судді, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, прийнятого у тому числі і у відповідності до Бангалорських принципів поведінки суддів, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом... Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності та неупередженості.

Наявність безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивної перевірки, де враховуються особисті переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи суддя виявив будь-які особисті упередження або необ`єктивність в конкретній справі; а також відповідно до об`єктивної перевірки, тобто шляхом з`ясування того, чи сам суд і, серед інших аспектів, його склад, забезпечили достатні гарантії, щоб виключити будь-які законні сумніви щодо неупередженості. На цьому акцентував увагу Європейський суд з прав людини у рішенні від 16 листопада 2023 року по справі «Фігурка проти України» (заява № 28232/22). Отже, ЄСПЛ стосовно суб`єктивної перевірки зазначив, що принцип, згідно з яким суд повинен вважатися вільним від упередженості, давно встановлений у прецедентній практиці Суду: Особиста неупередженість судді має презюмуватися, доки не буде доведено протилежне.

Таким чином, оскільки жодних доказів упередженості судді Ісакова Д.О. при розгляді вказаної заяви не зазначено, підстав для його відводу колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и ла :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід члену колегії суддів судді Ісакову Дмитру Олександровичу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 19.11.2025.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: