провадження № 2/361/5213/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Ведмідь Н.В., перевіривши позовну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про скасування арешту з майна боржника,

встановив:

20 листопада 2025 року позивачі звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про скасування арешту з майна боржника, в якому просили: скасувати тип обтяження арешт (архівний запис). Реєстраційний номер запису про обтяження - 1226827; зареєстровано обтяження 09.08.2004 року реєстратором Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, м. Бровари, пр.-т. Незалежності, 11. Підстава обтяження ухвали б/н Броварського міськрайонного суду від 21.05.1998 р., архівна дата 03.11.2000 р. Власник ОСОБА_3 . Додаткові дані: Архівний номер: 3207505КІЕV469, архівна дата: 03.11.2000, дата виникнення: 21.05.1998, № реєстратора; 45, внутр. №F701A9242CF14C2D4848, коментарій: б/н на стор. 71.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктами 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно положення статті 15 ЦК України та статті 4 ЦПК України, захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є співвласниками 2/6 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 27 грудня 2000 р. Фондом комунального майна Броварської міської ради.

Співвласниками інших 4/6 часток квартири також є:

- ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

- ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_3 в рівних частинах кожен.

Так, порядок зняття арешту з майна регулюється ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини зазначені в ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права:

- на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного);

- особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (ст. 3, 45 ЦПК України).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Позивач звертаючись з позовними вимогами про скасування арешту в якості відповідача вказує співвласника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , в якості третьої особи іншого співвласника - ОСОБА_4 .

Разом з тим, позов не містить обґрунтування яким чином співвідповідач порушує права позивачів, чи являється він особою в інтересах якої накладено арешт, враховуючу ту обставину, що листом Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області від 07.11.2025 року повідомлено про те, що відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_3 на примусовому виконанні у відділу за період з 2001 по 2025 рік не перебувають.

Отже, заявлені вимоги є нечіткими та не узгоджуються з визначеним відповідачем, не містить належного правового обґрунтування та не дозволяє встановити характер спірних правовідносин.

А тому, позивачам необхідно або визначитися із повним суб`єктним складом учасників та додати копії позовної заяви та копії всіх документів, що подаються з ним, відповідно до кількості учасників та/або уточнити позовні вимоги щодо вже сформованого кола відповідачів та третьої особи.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.01.2022 року, що долучено до позовної заяви, квартира АДРЕСА_2 має архівний запис про обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 09.08.2004 року реєстратором Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, м. Бровари, на підставі ухвали Броварського міськрайонного суду від 21.05.1998 р.

Так, звертаючись до суду з позовом про зняття арешту, позивачами на підтвердження наявності підстав позову має бути долучено до матеріалів позовної заяви докази на підставі чого було накладено арешт на квартиру, а саме судове рішення та відомості щодо зареєстрованого обтяження Броварською міською Державною нотаріальною конторою.

У разі знищення документів виконавчого провадження або неможливості встановлення підстав арешту суд має право зняти обтяження для захисту прав власника.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та викладених позовних вимог позивачами не надано жодного доказу щодо виконавчого провадження в ході якого було накладено арешт та на якій стадії зараз воно перебуває, ким є сторони у виконавчому провадженні (стягувачем, боржником).

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Однак, всупереч вказаним вимогам, позовна заява не містить вказані вище вимоги.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків, що не перевищує 7 (семи) календарних днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Ведмідь