Провадження № 4-с/357/47/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Вангородської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №3 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Марини Петрівни, стягувач: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

07.10.2025 представник заявника, адвокат Печененко Сергій Миколайович, звернувся до суду з вказаною скаргою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», що зареєстрована судом 09.10.2025, мотивуючи тим, що у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 55595833, у якому боржником являється ОСОБА_1 , стягувачем є ОСОБА_3 . Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2016 у цивільній справі № 357/17026/15-ц (суддя Рябченко Л.А.) позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на особисте утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з 02.12.2015 і до досягнення дитиною3-річного віку. На виконання рішення від 20.01.2016 Білоцерківським міськрайонним судом 10.02.2016 було видано виконавчий лист № 2/357/712/16, який пред`явлено стягувачем до примусового виконання, за яким відкрито виконавче провадження №55595833. Відносно ОСОБА_1 у ВП № 55595833 БЦ ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) старшим державним виконавцем Герасименко Марини Петрівни винесено 29 вересня 2025 року постанову про накладення штрафу, відповідно до якої встановлено, що станом на 01.08.2025 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 281069,25 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. У зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь стягувача у розмірі 140926,32 грн. Однак, до оскаржуваного рішення не додано будь-якого розрахунку станом на 01.08.2025, який би підтверджував розмір штрафу в розмірі 140926,32 грн, визначав базу для розрахунку саме такого розміру штрафу державним виконавцем. Вважає, що постанова від 29.09.2025 підлягає скасуванню, так як порушує законні права та інтереси заявника, прийнята в порушення норм законодавства. Отриманий скаржником 01.10.2025 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.10.2025 № 232385 бере початок із січня 2018 року та охоплює період до вересня 2025 року включно, із вказівкою на суму сукупного розміру заборгованості 271750,32 грн, станом на 01.10.2025. Як вбачається із розрахунку від 01.10.2025, сукупний розмір заборгованості становить: станом на 31.07.2025 (01.08.2025) 312219,80 грн; станом на 31.08.2025 (01.09.2025) 286863,04 грн; станом на 30.09.2025 (01.10.2025) 271750,32 грн. Якщо взяти суму штрафу 140926,32 грн із постанови від 29.09.2025 та помножити на «2», - отримаємо розрахункову суму заборгованості, яка б мала бути базою для нарахування саме такого розміру штрафу: 140926,32 * 2 = 281852,64 грн. Однак, з наданого розрахунку від 01.10.2025 не вбачається розмір заборгованості саме в такій сумі (281852,64 гривень), зокрема і на 01.08.2025. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ч.4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Бездіяльність державних виконавців призвела до безпідставного обчислення заборгованості по аліментах, яка в свою чергу призвела до неправомірного накладення штрафу в розмірі 140926,32 грн, і як наслідок-винесення постанови від 29.09.2025 про накладення штрафу. Положення абзацу третього частини 14 статті 71 Закону № 1404-VIII передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за три роки. Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника. Аналіз наведеної норми права вказує, що склад правопорушення, передбачений ч. 14 ст. 71 Закону України сформульований законодавцем таким чином,що передбачає триваюче правопорушення щодо несплати аліментів боржником протягом певного проміжку часу: один рік, два роки та три роки відповідно. За заборгованість зі сплати аліментів, яка перевищує заборгованість понад 3 роки встановлено штраф 50% від суми боргу. Розрахунок здійснено на підставі документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження та наданих сторонами. Слід зазначити, що частково заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що зумовила застосування до скаржника штрафу, утворилася до набрання чинності ч. 14 статті 71 Закону № 1404-VIII, оскільки статтю 71 доповнено ч.14 згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018. Із урахуванням норм ст. 58 Конституції України на Скаржника не може бути накладено штраф з розрахунку всієї суми заборгованості. Також, зазначив, що скаржник є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, про що свідчать відповідні довідки військових частин, тому жодні штрафні санкції не мають нараховуватися. У зв`язку з вищевикладеним заявник вважає, що державний виконавець не вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій для з`ясування обставин щодо дійсного виконання судового рішення та проведення належного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. ОСОБА_1 регулярно надсилав та самостійно передавав готівкові кошти стягувачу ОСОБА_3 , довіряючи їй та не отримуючи від неї відповідних документів, та своєму малолітньому сину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; також протягом серпня, вересня 2025 року здійснено стягнення коштів із карткового рахунку № НОМЕР_1 ……..6896 ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 в ПриватБанку в сумах 26187,09 грн, 10641,38 грн, 12391,94 грин, про стягнення аліментів 06, 07, 12 серпня 2025 року на загальну суму 7090,28 грн, також свідчать відомості із карткового рахунку скаржника та відомості автоматизованої системи виконавчих проваджень по ОСОБА_1 , відповідно до яких у нього немає інших відкритих виконавчих проваджень, окрім як ВП №55595833. Умисного ухилення від сплати аліментів в його діях не було, скаржник перебуває на військовій службі, бере участь у бойових діях, у нього наявні складні сімейні обставини, які були перешкодою для своєчасної сплати аліментів, зокрема вогнепальне осколкове поранення та контузія в бою, що потребувало лікування та додаткових витрат для лікування та відновлення. Протягом тривалого часу Безуглий не мав сталих та офіційних джерел доходу. Отже, у скаржника існували об`єктивні та поважні причини несплати аліментів у повному обсязі у певні періоди (відсутність роботи, перебування на військовій службі, в подальшому поранення (хвороба), контузія тощо). Матеріали ВП № 55595833 не містять доказів вжиття вичерпних заходів для з`ясування відповідних обставин виконавцем під час здійснення виконавчого провадження. Тому, просив визнати дії старшого державного виконавця Герасименко Марини Петрівни протиправними, визнати протиправною постанову Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.09.2025 про накладення штрафу на ОСОБА_1 та скасувати постанову Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.09.2025 про накладення штрафу на ОСОБА_1 , розподілити судові витрати скаржника, стягнувши їх з органу державної виконавчої служби - БЦ ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ).

13.10.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 29.10.2025 14:30.

29.10.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 20.11.2025 15:30, за клопотанням державного Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герасименко Марини Петрівни.

20.11.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії проголошення та постановлення ухвали та згідно ч.1 ст. 224, ч.6 ст. 259 ЦПК України, постановлення та проголошення ухвали суду відкладено на 25.11.2025 16:00.

Заявник (боржник) ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та його представник - адвокат Печененко Сергій Миколайович подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони скаржника та заявлені вимоги у скарзі підтримує у повному обсязі.

Державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герасименко Марина Петрівна у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Стягувач - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій зазначила, що скаргу підтримує та просить скасувати постанову від 29.09.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №55595833, оскільки накладення такого великого штрафу у розмірі 140926,32 грн буде занадто великим фінансовим навантаженням на ОСОБА_1 та погіршить становище її неповнолітнього сина. Також, просила скаргу розглядати без її участі.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано законодавцем у розділі VII ЦПК України.

Згідно ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Встановлено, що на виконанні Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55595833, відкрите державним виконавцем 23.01.2018 на підставі заяви стягувача, щодо примусового виконання виконавчого листа №357/17026/15-ц, провадження №2/357/712/16, виданого 10.02.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

26.03.2018 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 28.02.2018 заборгованість по сплаті аліментів становить 9557,00 грн.

30.03.2018 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та про тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

11.04.2018 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 31.03.2018 заборгованість по сплаті аліментів становить 4894,00 грн.

19.09.2018 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 01.10.2018 заборгованість по сплаті аліментів становить 34,00 грн.

09.01.2020 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левченком Максимом Андрійовичем у ВП №55595833 винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 28.01.2020 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

27.04.2023 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левенцем Євгенієм Сергійовичем у ВП №55595833 винесено постанови про передачу виконавчого провадження до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та 31.05.2023 Головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Михайленко Оксаною Володимирівною винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

07.08.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки згідно відповіді на запит №218362945 від 02.08.2024 до Пенсійного фонду України ОСОБА_1 отримує дохід в ВЧ НОМЕР_3 .

04.08.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

04.08.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено постанову про арешт майна боржника, а саме на все нерухоме майно, що належить боржнику, та постанову про арешт коштів боржника.

06.08.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки боржник проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

06.08.2025 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 31.07.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 281069,25 грн.

08.08.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника НОМЕР_5 , відкритий у АТ КБ ПРИВАТБАНК, для здійснення видаткових операцій, на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

14.08.2025 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 12.08.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 274762,35 грн.

14.08.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 140534.62 грн.

26.09.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Мариною Петрівною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 01.09.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 271021,83 грн.

29.09.2025 начальником відділу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Юрченко С.Ю. на підставі постанови про результати перевірки виконавчого провадження №55595833 винесено постанову про скасування постанови про накладення штрафу від 14.08.2025, що видала ОСОБА_6 .

29.09.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Мариною Петрівною у ВП №55595833 винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 , у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на користь стягувача у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 140926,32 гривень.

01.10.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Мариною Петрівною у ВП №55595833, складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 01.10.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 271750,32 грн.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 26.12.2023, з 29.03.2025 перебуває на військовій службі по мобілізації в ВЧ НОМЕР_4 по теперішній час та 12.01.2024 отримав ізольоване вогнепальне осколкове поранення лівої кисті, травму без порушення цілісності барабанних перетинок за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, що підтверджується копіями довідок ВЧ НОМЕР_6 №1355 від 12.02.2024, ВЧ НОМЕР_6 №556 від 30.07.2024, ВЧ НОМЕР_7 №/96/1213 від 27.03.2025, ВЧ НОМЕР_4 від 09.09.2025.

Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження №56159766, які оглянуті судом в електронній формі за допомогою ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження, не заперечуються стягувачем, боржником та державним виконавцем.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

При цьому, за змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 4 ст. 10 ЦПК України, при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява N 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, п. 40, ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Так, старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 23.01.2018 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №55595833 на підставі заяви стягувача, щодо примусового виконання виконавчого листа №357/17026/15-ц, провадження №2/357/712/16, виданого 10.02.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно п. 4, 8 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт. За кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою (додаток 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 71Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3)надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

За правилами ч. 1 ст. статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (частина друга статті 195 СК України).

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику, та здійснювати контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника, шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною належним чином не виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо обчислення розміру аліментів і заборгованості зі сплати аліментів, щодо здійснення контролю за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати, адже за період з 23.01.2018 до29.09.2025 державним виконавцем було проведено лише сім розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, два з яких проведені по заяві боржника.

Крім того, обчислення розміру заборгованості по аліментах станом на 06.08.2025, 14.08.2025, 26.09.2025 та 01.10.2025 проводилося державним виконавцем на підставі матеріалів виконавчого провадження, але без урахування звітів про здійснені відрахування із заробітної плати боржника, враховуючи, що ще з 26.12.2023 боржник ОСОБА_1 є військовослужбовцем, 07.08.2024 постановою державного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки ОСОБА_1 отримує дохід в ВЧ НОМЕР_3 та вказаною постановою зобов`язано ВЧ НОМЕР_3 здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 1/2 частини, а саме: 1/4 частина із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини на поточні аліменти та 1/4 частина -в рахунок погашення боргу в сумі 167 499,05 грн. та боргу, що утворився за період з 01.04.2024 по день отримання постанови державного виконавця;

Також, постановою від 06.08.2025 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки ОСОБА_1 отримує дохід в ВЧ НОМЕР_4 та вказаною постановою зобов`язано ВЧ НОМЕР_4 здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 1/2 частини від заробітку, а саме: 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини на поточні аліменти та 1/4 частини-в рахунок погашення боргу в сумі 281069,25 грн та боргу, що утворився за період з 01.04.2025 по день отримання постанови державного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця про накладення штрафу від 29.09.2025 не може вважатися справедливою, оскільки заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої станом на 01.08.2025 становив 281069,25 грн, виникла не з вини ОСОБА_1 , а з вини державного виконавця, який неправильно визначав розмір аліментів та заборгованість по сплаті аліментів (правова позиція Великої Палати Верховного суду викладена у постанові від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012).

Представник заявника, обґрунтовуючи вимоги скарги, зазначає, що до оскаржуваної постанови від 29.09.2025 про накладення на боржника штрафу, не додано будь-якого розрахунку станом на 01.08.2025, який би підтверджував розмір штрафу в розмірі 140926,32 гривень, визначав базу для розрахунку саме такого розміру штрафу державним виконавцем. Як вбачається із Розрахунку від 01.10.2025 сукупний розмір заборгованості становить: станом на 31.07.2025 (01.08.2025) 312219,80 гривень; станом на 31.08.2025 (01.09.2025) 286863,04 гривень; станом на 30.09.2025 (01.10.2025) 271750,32 гривень. Якщо взяти суму штрафу 140926,32 гривень із постанови від 29.09.2025 та помножити на «2», - отримаємо розрахункову суму заборгованості, яка б мала бути базою для нарахування саме такого розміру штрафу: 140926,32 * 2 = 281852,64 грн. Однак, з наданого скаржнику розрахунку від 01.10.2025 не вбачається розмір заборгованості саме в такій сумі (281852,64 гривень), зокрема і на 01.08.2025.

Суд враховує вказані твердження представника виходячи з наступного.

Так, ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (якою доповнено ст. 71 згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018) передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Встановлено, що 06.08.2025 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козачук Наталією Анатоліївною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 31.07.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 281069,25 грн.

26.09.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Мариною Петрівною у ВП №55595833 складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якої станом на 01.09.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 271021,83 грн.

Однак, лише 29.09.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Мариною Петрівною у ВП №55595833 винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 140926,32 грн на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі суми заборгованості по сплаті аліментів, яка перевищує суму відповідних платежів за три роки та станом на 01.08.2025 становить 281852,63 грн.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №620/517/20, у постанові Великої Палати Верховного суду від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012 вказано, що нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018 посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів та зроблено висновок про те, що визначальним для застосування державним виконавцем заходів, визначених частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» є встановлення наявності заборгованості зі сплати аліментів на час винесення постанови про накладення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу.

Отже, судом встановлено, що державним виконавцем, в порушення вимог ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не встановлено наявну заборгованість зі сплати аліментів на час винесення постанови про накладення штрафу від 29.09.2025 та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу та розмір заборгованості, який зазначений в оскаржуваній постанові не підтверджений жодним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який наявний у матеріалах виконавчого провадження, а тому, стягнення штрафу в повному обсязі з ОСОБА_1 буде суперечити спрямованості змін до СК України та Закону України «Про виконавче провадження», які вносилися задля захисту прав дитини та спонукання саме недобросовісного платника аліментів певним чином поновити майнові втрати чи обмеження, які вимушена була нести дитина, однак, недобросовісність платника аліментів у цьому випадку відсутня.

Водночас, суд критично оцінює твердження представник заявника, про те, що частково заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що зумовила застосування до боржника штрафу, утворилася до набрання чинності ч. 14 статті 71 Закону № 1404-VIII, оскільки статтю 71 доповнено частиною чотирнадцятою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018, а тому, із урахуванням норм статті 58 Конституції України на скаржника не може бути накладено штраф з розрахунку всієї суми заборгованості, виходячи з наступного.

Так, Законом № 2475-VIII частину четверту статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII викладено в такій редакції: «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Щодо застосування нових законів до триваючих правовідносин, то у Рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 зроблено висновок про те, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

При цьому не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акта щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акта в часі).

Нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік (20 відсотків суми несплачених аліментів), за два роки (30 відсотків суми несплачених аліментів), за три роки (50 відсотків суми несплачених аліментів).

Згідно з пояснювальною запискою до законопроекту (прийнятий Закон № 2475-VIII) його метою було, зокрема, створення економічних передумов для подальшого вдосконалення механізму забезпечення конституційного права дітей на достатній життєвий рівень та покращення матеріального забезпечення дітей у випадках, якщо батьки не дійшли згоди щодо способу утримання дітей і такий спосіб утримання дітей вирішується судом.

Законодавець вважав, що батьки або інші особи, які виховують дитину, повинні створити такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Однією з найбільш нагальних проблем у сфері захисту прав дітей є проблема належного матеріального забезпечення. Найбільш гостро вона стоїть для дітей, які виховуються в неповних сім`ях.

Внесені до виконавче провадження»№ 1404-VІІІ зміни мали на меті посилення захисту прав дітей шляхом встановлення дієвого механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення в подальшому порушників від виконання призначеного стягнення за несплату аліментів. Натомість неможливість застосування частини чотирнадцятої статті 71 вказаного Закону до заборгованості, що виникла до 28 серпня 2018 року, але продовжила існувати після набрання ним чинності, нівелювала б зміни до законодавства щодо посилення захисту прав дитини.

Так, положення абзацу третього частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за три роки.

Тобто, зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення.

Отже, дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови від 29.09.2025 про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, та у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, та здійснювалось примусове виконання рішення.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бистрицької Тетяни Василівни щодо винесення постанови від 23.02.2023, про накладення штрафу в рамках виконавчого провадження №56159766, є протиправними, а тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герасименко Марини Петрівни щодо винесення постанови від 29.09.2025 про накладення штрафу в рамках виконавчого провадження №55595833.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герасименко Марини Петрівни від 29.09.2025 про накладення штрафу в рамках виконавчого провадження №55595833.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено 25.11.2025.

Суддя : О. В. Бондаренко