Провадження № 2/932/333/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Тимощук К. А.

позивач: ТОВ «Вердикт Капітал»,

представник позивача: Арсемікова І. В.,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_1 : адвокат Громов Ю. А.,

представник відповідача ОСОБА_2 : адвокат Боднар О. В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в місті Дніпрі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач, з врахуванням зміни учасників справи, звернувся до відповідачів про стягнення на предмет застави в обґрунтування якого вказав, що 04.05.2007 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CL-302/142/2007 за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 26237,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу № PCL-302/142/2007 від 04.05.2007 за яким було надано в заставу рухоме майно, а саме легковий автомобіль Mazda 3 2007 р. в., кузов № НОМЕР_1 , легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н. Е., реєстр № 2260.

Згідно Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010, Банк відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором. Також, 12.11.2010 між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшли всі права Банку як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/«Заставодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів.

У квітні 2010 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2011, стягнута заборгованість за кредитним договором у сумі 304596,74 грн. На сьогодні рішення суду не виконано. Згідно положень 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

У зв`язку з викладеним, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № CL-302/142/2007 від 04.05.2007 у загальному розмірі 304596,74 грн звернути стягнення на предмет застави за Договором застави транспортного засобу № PCL-302/142/2007 від 04.05.2007 легковий автомобіль Mazda 3 2007 р. в., кузов № НОМЕР_1 , легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 шляхом надання позивачу права продажу будь-якому покупцеві предмету застави за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час укладання правочину щодо відчуження, з наданням всіх повноважень продавця, в тому числі повноважень зі зняття вказаного автомобіля з обліку в Сервісних центрах України, отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зобов`язати ОСОБА_1 передати позивачу предмет застави легковий автомобіль Mazda 3 2007 р. в., кузов № НОМЕР_1 , легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 і оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідачем ОСОБА_2 наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що чинним законодавством України передбачено право заставодержателя задовольнити забезпечені заставою вимоги за рахунок предмета застави у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання. Внаслідок пред`явлення до суду позову про стягнення заборгованості Банком (квітень 2010), Банк самостійно змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно з цього моменту у відповідачів по справі виник обов`язок сплати всю суму боргу, а у позивача вимагати виконання цього обов`язку. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свою право в примусовому порядку через суд. Позивач, який є правонаступником Банка, міг пред`явити позов протягом 3-х років, починаючи з дати невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання, однак своїм правом у встановлений строк не скористався, а звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави у 2016 році. Зважаючи на викладене просить застосовувати наслідки спливу позовної давності.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Разом з позовною заявою позивачем 14.04.2018 подана заява про забезпечення позову.

Позивачем 12.06.2018 подана заява про залучення співвідповідачем ОСОБА_2 , оскільки він став новим власного спірного автомобіля, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 23.09.2016.

Позивач 15.01.2019 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Сторони та їх представники до судового засідання не з`явилися, про час та місце повідомлені відповідно до ЦПК України.

Представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі

Відповідачами та їх представниками заяв про розгляд справи без їх участі чи про відкладення розгляду справи, не надано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєвої Т. Ю. від 18.04.2016, позовна заява залишена без руху.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєвої Т. Ю. відкрито провадження по справі та судове засідання призначене на 14.02.2017.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2018, залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2018, замінено позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Томаша В. І. від 22.04.2019, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 , справа прийнята до провадження та судове засідання призначене на 12.06.2019.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Томаша В. І. від 23.04.2019, у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 11.10.2019, у зв`язку із закінченням строку відрядження судді Томаша В. І., справа прийнята до провадження та підготовче судове засідання призначене на 08.01.2020.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя, справа 17.11.2020 передана на повторний розподіл та розподілена судді ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінової К. С. від 21.01.2021, у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_6 від здійснення правосуддя, справа прийнята до провадження та призначене підготовче засідання на 05.03.2021.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2021, закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 10.11.2021.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 26.05.2022, у зв`язку із закінченням строку відрядження судді ОСОБА_8 , справа прийнята до провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 04.11.2022, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 22.03.2023.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09.05.2025, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_7 у відставку, справа прийнята до провадження та призначене підготовче засідання на 12.06.2025.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 12.06.2025, закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 27.08.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

04.05.2007 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CL-302/142/2007 за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 26237,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу № PCL-302/142/2007 від 04.05.2007 за яким було надано в заставу рухоме майно, а саме легковий автомобіль Mazda 3 2007 р. в., кузов № НОМЕР_1 , легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н. Е., реєстр № 2260.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2011, яке набрало законної сили 08.12.2012 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» 304596,74 грн в рахунок погашення боргу за Кредитним договором № CL-302/142/2007 від 04.05.2007.

Згідно Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010, Банк відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором.

За витягом з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2016, передано право вимоги на боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № CL-302/142/2007 від 04.05.2007 на загальну суму 33534,83 доларів США.

12.11.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаром І. М. за яким до останнього перейшли всі права Банку як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/«Заставодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів, зокрема й щодо ОСОБА_1 за Кредитним договором № CL-302/142/2007 від 04.05.2007 та Договором застави транспортного засобу № PCL-302/142/2007 від 04.05.2007.

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 23.04.2018, станом на 22.04.2018 легковий автомобіль Mazda 3 2007 р. в., кузов № НОМЕР_1 , легковий седан, зареєстрований за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з номерним знаком НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 23.09.2016.

За Договором факторингу № 3-09/18 від 17.09.2018 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало (відступило) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги, що належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна», зокрема, відповідно до Додатку 1 до цього Договору передано право вимоги на боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № CL-302/142/2007 від 04.05.2007.

18.09.2018 між ТОВ «ОТП факторинг Україна» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами застави, що нотаріально посвідчені, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. за яким до останнього перейшли всі права ТОВ «ОТП факторинг Україна» як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/«Заставодержатель» у зобов`язаннях, які виникли на підставі договорів, зокрема й щодо ОСОБА_1 за Кредитним договором № CL-302/142/2007 від 04.05.2007.

За змістом Акту опису й арешту майна від 18.03.2008, державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ на підставі виконавчого напису № 430 від 21.01.2008, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. про звернення стягнення на заставне майно, а саме легковий автомобіль Mazda 3 2007 р. в., кузов № НОМЕР_1 , легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , за рахунок коштів від реалізації автомобіля задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП банк» в загальній сумі 145791,43 грн, на вказаний автомобіль накладено арешт і встановлені обмеження права користування ним: відчуження будь-яким іншим засобом (продаж, дарування, обмін та інш.), користування, крім доставки до місця зберігання, знищення, псування, а також передача іншим особам. Описане майно буде передано для реалізації не раніше 25.03.2008. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримав ОСОБА_9 .

V. Оцінка суду

Згідно ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

За змістом ч. 1 ст. 21 Закону України «Про заставу», реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Як вбачається з Акту опису й арешту майна від 18.03.2008, спірний автомобіль був арештований та вилучений у відповідача ОСОБА_1 для виконання виконавчого напису нотаріуса в рахунок погашення заборгованості на користь ЗАТ «ОТП банк» в загальній сумі 145791,43 грн. В подальшому, власником автомобіля став ОСОБА_2 . Тому вимога позивача до ОСОБА_1 про зобов`язання передати спірний автомобіль та оригінал Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, задоволенню не підлягає, оскільки цей автомобіль було вилучено для продажу державним виконавцем для його реалізації та погашення заборгованості в загальній сумі 145791,43 грн перед ЗАТ «ОТП банк».

При цьому, в цьому Акті не зазначено, на погашення якої саме заборгованості було вилучено спірний автомобіль. Сторони жодних доказів з цього приводу не надали.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни».

У квітні 2010 року банк скористався своїм правом на дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором, звернувшись до суду з позовом про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2011 задоволено у повному обсязі.

Використовуючи своє право згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, шляхом пред`явлення позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором банк змінив строк виконання зобов`язання на квітень 2010 року.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, з квітня 2010 року у кредитора виникло право на звернення до суду із позовом для захисту своїх порушених прав щодо звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, проте позивач звернувся до суду із цим позовом до відповідачів лише 14.04.2016, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який передбачений ст. 257 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено пред`явленням банком у квітні 2010 шляхом позову до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави лише 14.04.2016, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову звернення стягнення на предмет застави у зв`язку з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем ОСОБА_2 .

При цьому суд враховує постанову ВС від 10.04.2024, справа № 686/24673/21.

Доводи позивача про те, що строк позовної давності починається з кінцевого терміну повернення кредиту, а саме з 04.05.2013, не ґрунтуються на законі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4326,00 грн відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 253, 256, 257, 261, 267, 572, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про заставу» та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження за адресою: вул. Кудрявський узвіз, 5Б, м. Київ, 04053 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24.11.2025.

Суддя: І. В. Петунін