Номер провадження № 2-з/521/196/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Кобзар Тетяни Сергіївни, Хаджибейської районної адміністрації Одеської про визначення договору дарування недійсним

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якій позивачі просять суд:

- Визнати недійсним Договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 06.11.2020 між ОСОБА_3 та неповнолітніми ОСОБА_6 , ОСОБА_5 9.

- Стягнути із відповідачів на користь Приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича судові витрати.

Після надходження позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 14, 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), було визначено головуючого суддю.

28.10.2025 року ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси вказану заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

10.11.2025 року до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви та надав виправлений позов.

Ухвалою суду Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.11.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

28.11.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешт на квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Заява розглянута без повідомлення учасників на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та надавши їм належну оцінку, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18: «Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Частиною 6 ст.153 ЦПК України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення ст. 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

При забезпеченні позову суд бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом арешту майна, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Суд вважає достатнім способом вжиття заходу забезпечення у вигляді накладання арешту на майно задля уникнення можливих подальших змін власника.

Таким чином, беручи до уваги предмет спору та підстави, з яких він заявлений, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки саме ця вищевказна квартира є предметом спору. В частині інших вимог заява не підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на нерухоме майно є достатнім заходом забезпечення позову.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 149-153, 154, 157, 258-260, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суду міста Одеси

ПОСТАНОВИВ

Заяву заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Кобзар Тетяни Сергіївни, Хаджибейської районної адміністрації Одеської про визначення договору дарування недійсним - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешт на квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Роз`яснити, що ухвала суду про забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) для виконання, та сторонам у справі для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складання безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2025 року.

Суддя О.С. Леонов