Номер провадження: 22-ц/813/145/25
Справа № 511/15/21
Головуючий у першій інстанції Панчук А. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості спожитої електричної енергії, на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Панчук А.І. 25 червня 2021 року у м. Роздільна Одеської області, -

встановила:

У січні 2021 року представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 16525,98 грн., посилаючись на те, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (правонаступник АТ «Одесаобленерго») постачало електричну енергію у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у якому мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які споживають електроенергію на власні потреби і які несуть відповідальність, та якими був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 ) в Роздільнянському РЕМ АТ «ДТЕК Одеські електромережі» для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію та інших платежів. Однак, як вказував позивач, відповідачі не проводили своєчасно розрахунки за спожиту електроенергію в результаті чого, станом на 01.12.2020 року, виникла заборгованість перед АТ «ДТЕК Одеські електромережі» згідно з розрахунками за період з січня 2018 року по грудень 2018 року на загальну суму 12939,59 грн. Оскільки відповідачі станом на дату звернення до суду не погасили заборгованість, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно: заборгованість за спожиту електроенергію за період з січня 2018 року по грудень 2018 року у розмірі 12939,59 грн.; 3% річних за період з лютого 2018 року по листопад 2020 року у розмірі 1089,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 2497,94 грн.; витрати на оплату судового збору (а.с. 1-19).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 25.06.2021 року позовні вимоги АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було задоволено.

Стягнуто, солідарно, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з січня 2018 року по грудень 2018 року у сумі 12939,59 грн.; 3 % річних за період з лютого 2018 року по листопад 2020 року у сумі 1089,05 грн. та суму збитків від інфляції у розмірі 2497,34 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 119-121).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.07.2020 року у справі №511/1095/20 встановлено, що ОСОБА_1 не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідно до заповіту від 02.10.2003 року інший відповідач ОСОБА_2 успадкувала вище зазначений будинок, а тому ОСОБА_1 не є належним відповідачем у даній справі та несе обов`язки зі сплати комунальних послуг лише перед власником будинку. Також представник апелянта зазначав, що згідно з розрахунком заборгованості, доданим по позовної заяви, заборгованість в сумі 12939,59 грн. виникла не протягом періоду з січня 2018 року по грудень 2018 року, а в грудні 2018 року, тобто вся заборгованість виникла за 1 місяць, при цьому в період з січня 2018 року по грудень 2018 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 взагалі було відсутнє електропостачання.

ОСОБА_2 рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.06.2021 року не оскаржила, а тому судове рішення в частині стягнення з неї суми заборгованості за спожиту електроенергію в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» постачало електричну енергію в приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) в Роздільнянському РЕМ АТ «ДТЕК Одеські електромережі» для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію та інших платежів.

Згідно заповіту від 02.10.2003 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з яким позивачем було укладено договір про користування електричною енергією та відкритий особовий рахунок, його дочка ОСОБА_2 (сестра ОСОБА_1 ) успадкувала житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно виписки з облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 2011-2015року, у буд. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Крім того, згідно довідки Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №26 від 14.01.2020 року, ОСОБА_1 з 12.12.1985 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Договір між позивачем та відповідачами з приводу врегулювання договірних відносин щодо користування електричною енергією у письмовій формі не укладався. Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, фактом приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії є її споживання.

Проте, на ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок, він робив замовлення на заміну лічильника, та по акту №7155603 встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/пломбування/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), встановленого на об`єкт споживача від 29.01.2015 року, встановив електролічильник за адресою: АДРЕСА_1 , як споживач.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.07.2020 року у справі №511/1095/20 був скасований судовий наказ від 05.02.2020 року у справі за заявою АТ «Одесаобленерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту використану електроенергію та нарахувань на загальну суму 16095,29 грн. та судового збору у сумі 210,20 грн. (а.с.7-8).

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку, станом на 01.12.2020 року заборгованість відповідачів перед АТ «ДТЕК Одеські електромережі» згідно рахунків за період з січня 2018 року по грудень 2018 року, становила 16525,98 грн., з яких: 12939,59 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію; 1089,05 грн. - 3 % річних; 2497,34 грн. - сума збитків від інфляції (а.с.9-11).

З особового рахунку НОМЕР_2 , відкритого на споживача ОСОБА_3 вбачається, що контрольними обходами з 01.01.2017 року по 01.04.2021 року встановлено, що абонент був відсутній раніше, недоплата за електричну енергію складає 12939,59 грн.( а.с.84-85).

Згідно п. 2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №312 від 14 березня 2018 року (далі ПРРЕЕ) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується фактичним споживанням електроенергії.

За адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок НОМЕР_2 (9030/34) .

Згідно п. 1.2.1 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії. Як зазначено у п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Таким чином, на момент відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, але виконанням сторонами істотних умов цього договору, а саме - поставки електричної енергії та її оплати, відповідно до ст. 638, 639 ЦК України, договір між сторонами вважається укладеним.

Згідно ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

У розумінні п. 62 ч. 1 ст. 1 цього Закону учасником ринку є також і споживач.

Побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Пунктом 42 ПКЕЕН передбачені зобов`язання споживачів електричної енергії: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо.

Згідно п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних приладів обліку.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачені наступні зобов`язання споживачів електричної енергії: - дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; - забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; - забезпечувати збереження та цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; - користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); - сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; - за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; - здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; - невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; - узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; - надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника та/або оператора системи для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного обліку; - забезпечувати доступ представникам оператора системи до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки; - тощо.

Крім того, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем.

Відтак, зобов`язання за договором на користування електричною енергією, як в частині оплат, так і в частині дотримання вимог нормативно-технічних документів із забезпеченням технічного стану та безпечної експлуатації електроустановок, мають виконуватися споживачем належним чином та у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства.

Згідно загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами укладеного договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Споживачі відповідно до вимог діючого законодавства, нормативно-правових актів та фактично укладеного договору, повинні своєчасно здійснювати розрахунки за спожиту електроенергію.

За таких обставин, враховуючи факт використання відповідачами електричної енергії та несвоєчасної оплати за її користування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи вказують на наявність підстав для задоволення позову АТ «ДТЕК Одеські електромережі» в повному обсязі шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 16525,98 грн.

Необгрунтованими при цьому є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до заповіту від 02.10.2003 року інший відповідач ОСОБА_2 успадкувала вище зазначений будинок, а тому ОСОБА_1 не є належним відповідачем у даній справі та несе обов`язки зі сплати комунальних послуг лише перед власником будинку.

Так, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У даному випадку, наявними у справі доказами, зокрема: випискою з облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 2011-2015року, довідкою Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №26 від 14.01.2020 року, даними про зареєстроване місце проживання, зазначеними у паспорті апелянта, - підтверджений факт того, що ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця був зареєстрованим та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є сином спадкодавця та братом ОСОБА_2 , на його ім`я відкритий особовий рахунок, саме він 29.01.2015 року давав завдання про планову заміну електролічильника, підписував акт від 29.01.2018 року про заміну електролічильника (т. 1 а.с. 84-88), а відтак він приєднався до договору про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та повинен виконувати обов`язки щодо сплати за спожиту електроенергію та надані послуги.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що згідно заповіту від 02.10.2003 року вищевказаний будинок успадкувала інший відповідач ОСОБА_2 , не мають правового значення для вирішення справи, оскільки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на будинок за жодною особою не зареєстровано, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не вчиняла дій, направлених на реєстрацію права власності на домоволодіння за собою.

Посилання апелянта на те, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.07.2020 року у справі №511/1095/20 встановлено, що він не є власником будинку, є безпідставними, оскільки предметом судового розгляду у вказаній справі була правомірність видачі судового наказу, а питання щодо визнання/відсутності у ОСОБА_1 права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не входило до предмету судового розгляду у вказаній справі.

Щодо доводів представника апелянта про те, що згідно з розрахунком заборгованості вся заборгованість виникла за 1 місяць, при цьому в період з січня 2018 року по грудень 2018 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 взагалі було відсутнє електропостачання, то колегія суддів зазначає, що зазначена заборгованість існувала станом на січень 2018 року, а у наступному її розмір дійсно не змінювався у зв`язку із відсутністю електропостачання у будинку.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 вищевказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та ґрунтуються на припущеннях, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, колегія суддів доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи апелянта. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.06.2021 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе