Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/7624/25
номер провадження 2/215/3179/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Болдирєвій А.О.

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/7624/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив

Описова частина

У вересні 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 08.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №8692334, умовами якого Кредитодавець надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 050 грн строком на 360 днів (з 08.04.2025 по 02.04.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 871,13 грн). У разі порушення Позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 252,50 грн за кожен день понадстрокового користування.

Договір кредиту підписано електронним підписом ОСОБА_1 , відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 437780, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.

Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "privatbank" за згодою ОСОБА_1 , персональні данні останньої, в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використала/наклала наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 437780 - 08.04.2025 23:45:31, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.

Кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором №8692334 від 08.04.2025, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 050 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес». Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № b22b6273-e56с-47еf-9d75-а7сdе2аb4аbf від 08.04.2025, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.

Враховуючи викладені вище умови кредитного договору №8692334 від 08.04.2025 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 0 грн, заборгованість останньої за договором кредиту складає 20 386,86 грн, зокрема: 5 050 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн - сума заборгованості за процентами; 871,13 грн - сума заборгованості за комісією; 10 100 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.

26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 26/06/25, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором №8692334 від 08.04.2025. Відповідно до реєстру прав вимоги №22/08/25-01 від 22.08.2025 до Договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 20 386,86 грн.

Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконала ні перед Первісним кредитором, ані перед Позивачем, що набув право вимоги за договором кредиту №8692334 на підставі договору факторингу.

У зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 , суму заборгованості за Договором кредиту №8692334 в розмірі 20 386,86 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422, 40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.10.2025 та задоволено клопотання позивач про витребування доказів.

18.09.2025 представник позивача подав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності.

06.10.2025 на адресу суду від АТ «ПУМБ» на виконання ухвали суду надійшов лист №КНО-07.8.5/13012 БТ від 29.09.2025 та виписка по рахунку.

08.10.2025 представник позивача подав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та надав додаткові пояснення з приводу зарахування коштів на рахунок відповідача ОСОБА_1

13.10.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову. У відзиві посилалася на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача та належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимоги у сумі, яка вказана в додатках до договорів факторингу. Крім того, вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявні в матеріалах справи сторінки договору про надання позики (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документу). Таким чином, наявні в матеріалах справи паперові копії спірної кредитної угоди не можуть вважатися електронними документами, та не є належними доказами укладення договору між нею та кредитодавцем. Зазначає, що вона не укладала та не підписувала договір позики, що долучає представник позивача в якості копії до позовної заяви, відповідно не погодила зазначеній в цій редакції документа процентні ставки, як і інші кабальні умови кредитування. Окрім того, вважає, що заявлені кредитором позовні вимоги про стягнення з неї 10 100 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування не підлягають задоволенню, оскільки законом звільнено позичальників від такої міри відповідальності (ст. 625 ЦК України), як і від неустойки, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Також просить відмовити у стягненні 871,13 грн за незрозумілі споживачу, неідентифіковані та неконкретні послуги, які за законом мають надаватися безкоштовно. Також вказує, що позивач на підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором та наявності у неї боргу за цим договором надає лише розрахунок заборгованості, який не є належним доказом, що підтверджує наявність заборгованості та її розмір, оскільки таким доказами є виключно первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вищенаведене вказує, що позивач не довів обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення кредитного договору та факт видачі їй кредиту первісним кредитором, не довів погодження розміру відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, не підтвердив перерахування коштів первісному кредитору за отримання грошових вимог, а тому в задоволені позову слід відмовити. Також просить відмовити у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4 500 грн, оскільки з наданих документів не вбачається, що гонорар в сумі 4 500 грн взагалі стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості з неї. Також вважає, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи, оскільки всі документи адвоката по цій справі мають шаблонний характер, заповнення яких не вимагає ні значних трудових витрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження з боку адвоката. Відтак, вказана вартість послуг адвоката, на її думку, не співмірна із необхідним часом, які міг витратити адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах, та є явно завищеною. Просила витребувати у позивача оригінал електронного доказу: кредитний договір від 08.04.2025 № 8692334 з усіма доповненнями і додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами.

16.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній позовні вимоги підтримав, зазначив, що оспорюваний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (437780), що у свою чергу додатково підтверджується довідкою про ідентифікацію. Використання одноразового ідентифікатора є неможливим без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення позичальником входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Ідентифікацію Відповідача було здійснено за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "privatbank" за згодою ОСОБА_1 персональні данні останньої в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використала/наклала наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання Договору №8692334, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.

Перерахування коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується електронною платіжною інструкцією № b22b6273-e56с-47еf-9d75-а7сdе2аb4аbf від 08.04.2025 виданою ТОВ «Фінекспрес»; довідкою № КД-000045358 від 25.08.2025 виданою платіжною системою ТОВ «Фінекспрес»; листом №22/08/25-8816 від 22.08.2025 виданим Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Окрім того, в матеріалах справи міститься відповідь АТ «ПУМБ» разом із банківською випискою, з якої вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу та 08.04.2025 о 23 год. 46 хв. на зазначену вище банківську карту здійснено зарахування коштів у розмірі 5 050 грн, що у свою чергу підтверджує дійсність доказів наданих позивачем, які підтверджують перерахування коштів на рахунок відповідача.

Відповідно до п. 2.2.8 Договору встановлено комісію за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 871,13 грн. У пункті 6.2. Договору № 8692334 вказано, що надання кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті Позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе Кредитодавець під час розгляду Заявки та надання кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої Заявки та укладення Договору. Послуга для Позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також у швидкому прийнятті рішення щодо надання Кредиту.

Твердження відповідача, стосовно того, що позивачем не доведено право грошової вимоги за договором позики, спростовується матеріалами справи, оскільки до позовної заяви додано платіжне доручення про оплату за відступлення права грошової вимоги згідно реєстру прав вимог №22/08/25-01 від 22.08.2025 в порядку визначеному договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025.

Також зазначає, що відповідачем доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву не долучено, а тому відзив грунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключно компетенцією суду. Відповідач заперечуючи отримання коштів/укладення договору, належних доказів таких тверджень ОСОБА_1 не надала, при тому, що має безперешкодний та повний доступ до своїх банківських даних та інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця (для надання оферти з якою ознайомлювалась). Відповідач висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

16.10.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором №8692334 від 08.04.2025 у розмірі 10 286,86 грн, яка складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн заборгованість за комісією, також просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 2 422,40 грн судового збору та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

28.10.2025 відповідач ОСОБА_1 подача на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи для ознайомлення із заявою позивача про зменшення позовних вимог, а також відмовилася від раніше поданого клопотання про витребування доказів.

28.10.2025 розгляд справи відкладено на 19.11.2025, за клопотанням відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, 30.10.2025 подав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Будь-яких інших клопотань на адресу суду не надходило.

Мотивувальна частина

Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №8692334, за умовами якого Кредитодавець надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 050 грн строком на 360 днів (з 08.04.2025 по 02.04.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 871,13 грн). У разі порушення Позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 252,50 грн за кожен день понадстрокового користування (а.с. 22-36).

Згідно із п. 2.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2., 2..2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.6, 2.2.7, 2.2.8 Договору, сума кредиту 5 050 грн, строк кредитування/Строк договору 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 2 310,38 грн, період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування Кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування Кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11, дата сплати першого обов`язкового платежу 07.05.2025. Розмір Мінімального обов`язкового платежу (сплата Процентів у строк сплати процентів, визначений в п.п. 2.2.4 п. 2.2. Договору). Позичальник розуміє та погоджується, що розмір Першого обов`язкового платежу та Мінімального обов`язкового платежу може змінитись в сторону зменшення у випадку дострокового погашення Позичальником частини основної суми боргу. Зниження Позичальнику процентної ставки, внаслідок застосування умов Програми лояльності, можливе на період з дати надання Кредиту, визначеної в колонці 1 таблиці п. 2.2. Договору, до дати сплати Першого обов`язкового платежу, визначеної п.п. 2.2.5. п. 2.2. Договору, про що Позичальника буде повідомлено в Особистому кабінеті. Сторони погодили, що зміна розміру Мінімального обов`язкового платежу та Першого обов`язкового платежу на підставах, визначених у цьому пункті Договору, не призводить до необхідності укладання між Сторонами додаткової угоди до цього Договору. Розмір Першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу може бути змінено у випадку збільшення основної суми боргу (суми Кредиту) в порядку та на умовах, визначених Договором, а також відповідно до п. 6.10 Договору. Тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 871,13 грн).

У п. 2.2.9 Договору, сторони домовились, що Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від Кредитодавця індивідуальну знижку (промокод) на Процентну ставку, визначену у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, при виконанні Позичальником наступних умов: Позичальник у строк до дати сплати Першого обов`язкового платежу, визначеного п. 2.2.5 Договору сплатить Комісію за надання Кредиту та Проценти за користування Кредитом у сумі, не менше ніж 1 230,94 грн. У такому випадку Позичальнику надається можливість сплачувати Проценти з урахуванням процентної ставки, яка є нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, та становить 0,238% на день протягом перших 30 календарних днів з дати надання Кредиту (знижена процентна ставка). У разі, якщо Позичальник не сплатить/сплатить не в повному обсязі суму, вказану в цьому підпункті Договору вважається, що Позичальник відмовився від пропозиції сплати Процентів за користування кредитом за процентною ставкою, нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, а нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за процентною ставкою, визначеною у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору. При цьому Позичальник повністю розуміє та погоджується з тим, що у разі невикористання Позичальником права на отримання індивідуальної знижки (промокоду)/невиконання умов для отримання знижки, застосуванню підлягає процентна ставка без знижки, як вона визначена в колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору. При цьому застосування процентної ставки, визначеної в колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, не є зміною процентної ставки, порядку її розрахунків та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах застосування процентної ставки, визначеної в колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору. Якщо вказаний у цьому підпункті Договору розмір процентної ставки дорівнює 0,95 %, зазначене означає, що можливість сплати Процентів за користуванням Кредитом за зниженою процентною ставкою Договором не передбачено.

Згідно п. 2.3. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, а також на припущенні, що Позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов Договору, не буде збільшувати суму Кредиту та не буде допускати порушення умов Договору.

Відповідно до п. 2.3.1. Договору, денна процентна ставка/день 0.998%. Розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії Договору: 18142,13 грн) / (Загальний розмір споживчого кредиту (Сума Кредиту): 5 050 грн) / (строк дії договору: 360 днів) * 100% = 0.998 відсотків в день. Інформація про умови, що дозволяють зміну процентної ставки або розміру Комісії за надання кредиту. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Ставка Комісії за надання кредиту не може бути збільшена Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно п. 2.8. Договору, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування Кредитом до дати повернення, на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором.

Пунктом п. 6.1. Договору передбачено, що користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування Кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання Кредиту у складі Першого обов`язкового платежу та Мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4. п. 2.2. та п.п. 2.2.5. п. 2.2. Договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору, за надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8, п. 2.2 Договору. Розмір комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті Позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе Кредитодавець під час розгляду Заявки та надання кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої Заявки та укладення Договору. Послуга для Позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також у швидкому прийнятті рішення щодо надання Кредиту.

У п. 6.13 Договору вказано, що у разі прострочення Позичальником сплати Першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу на шістдесят другий календарний день, Кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення Заборгованості.

Згідно п. 10.1.2 Договору позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання грошових коштів за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на веб-сайті https://сlickсredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір укладався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення.

Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 437780, що був надісланий на вказану ОСОБА_1 електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. Договір № 8692334. Одноразовий ідентифікатор: 437780. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 08.04.2025 23:45:31. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37).

Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується:

- електронною платіжною інструкцією №b22b6273-e56с-47еf-9d75-а7сdе2аb4аbf від 08.04.2025 виданою ТОВ «ФК «Фінекспрес», яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі (а.с. 10);

- довідкою № КД-000045358 від 25.08.2025 виданою платіжною системою ТОВ «ФК «Фінекспрес», згідно якої ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 08.04.2025, сума 5 050 грн, Отримувач ОСОБА_1 - на карту № НОМЕР_1 , номер платежу b22b6273-e56с-47еf-9d75-а7сdе2аb4аbf. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с. 39);

- листом №22/08/25-8816 від 22.08.2025 виданим позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту Клієнта ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , по договору №8692334 платежу № b22b6273-e56с-47еf-9d75-а7сdе2аb4аbf (а.с.38).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №8692334 від 08.04.2025, станом на 22.08.2025 борг ОСОБА_1 становить 20 386,86 грн, який складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн заборгованості за комісією; 10 100 грн заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 19-20).

26.06.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором №8692334 від 08.04.2025 відповідно до Реєстру боржників від 22.08.2025 (а.с. 42-56).

Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-01 від 22.08.2025 - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 в тому числі до відповідача ОСОБА_1 в сумі 20 386,86 грн, що складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн заборгованості за комісією; 10 100 грн заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 57-59).

Згідно з платіжною інструкцією №579938703.1 від 26.08.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перераховано на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 298190,30 грн за право вимоги відповідно до реєстру прав вимог №22/08/25 від 22.08.2025 згідно договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 (а.с.60).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «ПУМБ» надав інформації від 29.09.2025 № КНО-07.8.5/13012 БТ відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), Банком була випущена банківська карта № НОМЕР_1 до рахунку № НОМЕР_4 у гривні. Також надано виписку по рахунку № НОМЕР_4 , за період з 08.04.2025 по 11.04.2025, з якої вбачається зарахування грошових коштів 09.04.2025 у сумі 5 050 грн (а.с. 81, 82, 83).

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частин 3, 4, 6, 11 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Судом встановлено, що 08.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором, надісланим на електронну пошту позичальника) було укладено Договір кредитної лінії №8692334.

Підписавши вищевказаний Договір, ОСОБА_1 погодилася з умовами договору та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що Договір кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025 був підписаний відповідачем за допомогою ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.

Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір кредитної лінії не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Договір є чинним та підлягає виконанню сторонами.

Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на картковий рахунок, надавши останній можливість розпоряджатися ними на власний розсуд.

Матеріали справи підтверджують факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем, та на те, що відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання та фізична особа.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Судом установлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача. Договір факторингу є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні.

Реєстр прав вимоги містить чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати Договору, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 та суму заборгованості. Договір факторингу та реєстр прав вимог містять підписи сторін, є належними та допустимими доказами.

Зважаючи на викладене, доводи відповідача про недоведеність факту відступлення права грошової вимоги за укладеним 08.04.2025 Договором кредитної лінії №8692334 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є безпідставними, оскільки набуття ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним договором підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами та спростовується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд вважав, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як до нового кредитора, перейшли права вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним Договором та відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за Договором кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025 перед новим кредитором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» пред`являючи вимоги про погашення кредиту, зокрема просив стягнути складові його повної вартості, а саме: заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), заборгованість за відсотками, пеню та комісію.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до Реєстру прав вимог №22/08/25-01 від 22.08.2025 - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 в тому числі до відповідача ОСОБА_1 в сумі 20 386,86 грн, що складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн заборгованості за комісією; 10 100 грн заборгованості за пенею/неустойкою.

Наданий позивачем до суду розрахунок заборгованості повністю узгоджується із реєстром прав вимоги.

З вимог позивача вбачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не нараховувало ніяких сум заборгованості за Договором кредитної лінії відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги за Договором кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025.

Встановлено, що станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом, відповідач ОСОБА_1 не погашала заборгованість за Договором кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладення та підписання ОСОБА_1 . Договору кредитної лінії з відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним Договором кредитної лінії за договором відступлення прав вимоги.

Із Договору кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025 вбачається, що сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом, а також інші істотні умови договору.

Таким чином, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник була ознайомлена з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень та доводів, указувала на те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, однак, наголошуючи на відсутності доказів наявності заборгованості за отриманими нею коштів, які за умовами Договору перераховувались в безготівковій формі на платіжну банківську картку, не надала суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на її рахунок або ж погашення нею заборгованості у повному обсязі, враховуючи, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не є первісним кредитором та не є банківською установою.

Факт перерахування кредитних коштів за Договором кредитної лінії №8692334 на картковий рахунок відповідача підтверджується електронною платіжною інструкцією №b22b6273-e56с-47еf-9d75-а7сdе2аb4аbf від 08.04.2025, довідкою № КД-000045358 від 25.08.2025 виданою платіжною системою ТОВ «ФК «Фінекспрес», листом №22/08/25-8816 від 22.08.2025 виданим позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», інформації від 29.09.2025 № КНО-07.8.5/13012 БТ та випискою по рахунку наданими АТ «ПУМБ» на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 10, 38, 39, 81, 82, 83).

Вказані докази спростовують доводи відповідача про недоведеність позивачем перерахування коштів на її рахунок.

16.10.2025 представник позивача подав на адресу суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025 у розмірі 10 286,86 грн, яка складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн заборгованість за комісією (а.с. 119-120).

Суд, здійснивши перевірку розрахунків заборгованостей за кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив.

Враховуючи те, що за умовами Договору кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025 відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість за основним боргом та відсотками на підставі вищезазначеного Договору підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо комісії суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, вказаним законом безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.

Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке.

Закон № 1734-VIII(ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19 жовтня 2019 року (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19 жовтня 2019 року визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року, що набрав чинності 19 жовтня 2019 року і положення якого зберігають свою чинність на день перегляду рішення суду першої інстанції), пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19 жовтня 2019 року визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Пунктами 2.2.8, 6.6 Договору кредитної № 86922334 від 08.04.2025 передбачено одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 871,13 грн. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.

Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що одноразова комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови.

Висновки за результатом розгляду позовної заяви

З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за Договором кредитної лінії №8692334 від 08.04.2025, ні перед первісним кредитором ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ні перед новим кредитором ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" підлягають задоволенню. З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 10 286,86 грн, яка складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн комісії.

Щодо судових витрат

За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: копію Договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, копію акту примання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, акт про приймання-передачі правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, копію витягу з акту №1-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579938899.1 від 05.09.2025, копію ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» від 03.09.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 (а.с. 61-63, 64, 65, 66, 67-68, 69, 70, 71).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, ціну позову та розмір фактично задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Керуючись ст.ст. 223, 259, 263-265, 268, 272, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договором № 8692334 від 08.04.2025 у розмірі 10 286 (десять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 86 копійок, яка складається із: 5 050 грн заборгованості за основною сумою боргу; 4 365,73 грн заборгованості за процентами; 871,13 грн комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрат понесених на правничу допомогу у сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

В задоволені решти позовних вимог, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2025 року.

Суддя