Провадження № 2/932/243/25
РІШЕННЯ

іменем України

10.11.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова» про стягнення заборгованості за заробітною платою,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та в обґрунтування вимог зазначив, що з 27.10.2000 по 07.08.2025 він перебував у трудових відносинах з підприємством. Після звільнення відповідач має перед ним заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 427905,00 грн, яку він просить стягнути з нього на свою користь.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив у позові відмовити. Зазначив, що сума невиплаченої позивачеві заробітної плати дійсно становить 427905,00 грн. Причиною несвоєчасної виплати є те, що ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» перебувало та перебуває в тяжкому економічному стані через фінансову кризу в країні, розірвання контрактів з РФ, які складали питому вагу в загальній кількості, великі фінансові збитки. Просить суд врахувати великі фінансові збитки, відсутність обігових коштів, зміну режиму роботи на підприємстві в бік скорочення, простої тощо. Наразі підприємство знаходиться на простої, наявна заборгованість за заробітною платою перед працівниками з травня 2021 року та станом на 01.06.2025 становить понад 482 млн. (без податків) гривень. Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущений трьохмісячний строк звернення до суду відповідно до ст.233 КЗпП України, оскільки він знав про заборгованість з 2021 року, а звернувся до суду лише 02.10.2025.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені відповідно до ЦПК України, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, надавши відзив, до суду свого представника не направив, заяв про відкладення судового засідання від нього не надходило.

Заяв та клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

06.10.2025 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи по суті призначений на 10.11.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 09.01.1979 по 07.08.2025, звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиплатою заробітної плати за ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.11).

За змістом довідки №289/84 від 19.09.2025 ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» станом на 19.09.2025 ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата в загальному розмірі 427905,00 грн за період з травня 2021 року по серпень 2025 року. Відомості цієї довідки кореспондуються з відомостями довідки №289/93 від 23.09.2025, наданої відповідачем.

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

За змістом ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст.116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Статтею 116 КЗпП України унормоване, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Позивач був звільнений 07.08.2025, але заборгованість по заробітній платі в сумі 427905,00 грн станом на час складання довідок 19.09.2025 та 23.09.2025 виплачена не була, а тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Щодо доводів відповідача про негативні наслідки, які настали для підприємства через повномасштабне вторгнення РФ, тяжкий економічний стан, відсутність обігових коштів та врахування цього як підставу для невиконання зобов`язання з оплати праці позивача, суд зауважує, що за вказівкою ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівникові на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Одноденний режим роботи підприємства, простій, скрутне матеріальне становище тощо, на думку суду, не є підставами для невиплати заробітної плати та проведення остаточного розрахунку при звільненні в розумінні ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки місто Дніпро не включене до переліку територій, де ведуться активні бойові дії.

Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України з заявою про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, позивач має право звернутися у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116).

Оскільки ОСОБА_1 звільнений з підприємства 07.08.2025, а до суду звернувся 02.10.2025, ним не пропущений встановлений законом строк на звернення до суду з приводу стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розміру заробітної плати, яка повинна бути стягнута за рішенням суду шляхом негайного виконання, суд виходить з такого. Згідно з абз.4 п.2 Розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 №100, у всіх інших випадках (не передбачених абзацами 1 3) середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Так, позивач, звільнений у серпні 2025 року, тому для обрахунку середньої заробітної плати судом враховується заробітна плата, нарахована за червень 2025 року 15651,00 та липень 2025 року 13272,00 грн, отже, середня заробітна плата становить 15651,00 + 13272,00 / 2 = 14461,50 грн, і саме ця сума підлягає стягненню шляхом негайного виконання.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі підлягає стягненню судовий збір в сумі 4279,05 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263,265,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (49000, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, код за ) про стягнення заборгованості за заробітною платою задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 заборгованість за заробітною платою в сумі 427905,00 (чотириста двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» в дохід держави судовий збір в сумі 4279 (чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн 05 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в межах суми платежу за один місяць у розмірі 14461 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 17.11.2025.

Суддя: В.С. Салькова