Справа № 216/2936/24
провадження №2/216/2192/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (ПУМБ) звернулося до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що між АТ ПУМБ та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 601, на підставі якого 23.12.2021 року відповідач отримала від позивача кредит у сумі 50000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 року складає 78270,28 грн., з яких: 47109,81 грн. заборгованість за кредитом; 7,44 грн. заборгованість процентами; 31153,03 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ», у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості та судовий збір.

28.06.2024 р. у справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ ПУМБ заборгованість по Кредитному договору № 601 від 23.12.2021 року, станом на 01.02.2024 року, у сумі 78270,28 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті сімдесят гривень 28 коп.), з яких: 47109,81 грн. заборгованість за кредитом; 7,44 грн. заборгованість процентами; 31153,03 грн. заборгованість за комісією, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.), а всього 80 692 грн. 68 коп.

20.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідною заявою про перегляд заочного рішення суду від 28 червня 2024 року у справі №216/2936/24. В обґрунтування заяви відповідач зазначила, що жодних листів з суду вона не отримувала, у судовому засіданні 28.06.2024 року присутньою не була і матеріали справи не містять підтвердження того, що вона особисто під підпис була повідомлена про розгляд справи. Про існування оскаржуваного рішення дізналася лише в березні 2025 року, коли з її заробітної плати почали стягуватися кошти державним виконавцем. Послалася на Висновки Великої Палати ВС про те, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). За таких обставин вимоги про стягнення комісії щомісячно за користування кредитними коштами не підлягають задоволенню. Також відповідач зазначає, що сплачувала кошти за кредитом у 2023 та у 2024 роках, адже не знала про позов банку, та вважає, що такі платежі повинні бути враховані під час винесення рішення. З огляду на вищевикладене просила суд скасувати заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року у цій справі та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою суду від 12.05.2025 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення суду задоволено. Постановлено скасувати заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року. Призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом сторін у відкритому судовому засіданні.

18.08.2025 року від відповідача надійшли заперечення по справі, в яких вона просила відмовити у позові позивачу з підстав, зазначених у заяві про перегляд заочного рішення.

Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, представник подала письмову заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, просила врахувати докази та доводи, викладені у раніше поданих запереченнях та відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідноіз ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідноіз ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.12.2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн., строком на 36 місяців, шляхом підписання заяви №601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговуванням фізичних осіб.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).

Відповідно до заяви № 601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.12.2021 р., з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо.

Відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб кредит наданий на наступних умовах: сума кредиту 50 000,00 грн., на строк 36 місяців, розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості від суми кредиту 2,99 %, розмір процентної ставки - 0,010% річних, спосіб надання кредиту банківський переказ за реквізитами.

Крім того, підписанням Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua. Розмір процентної ставки 0,01% річних (пункт 6 заяви). Пунктом 8 заяви визначено, що схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами).

Відповідно до графіку платежів, реальна річна процентна ставка 72,3883 %, загальна вартість кредиту становить 103827,51 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 53827,51 грн. Платіжні періоди з 23.12.2021 по 23.12.2024. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1495,00 грн щомісяця (а.с.13 зв.стор.).

Крім того, 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування (а.с. 15).

Позивач долучив до позовної заяви Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01 листопада 2021 року) (а.с.17-23).

Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої Правлінням АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол № 874 від 26.10.2021 р., передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 4.3.8. Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплатити/компенсувати Банку у повному обсязі всі та будь-які підтвердженні витрати Банку.

Згідно з п. 5.12.2 Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний здійснювати повернення споживчого кредиту та в розмірі та в строки/терміни, передбачені графіком платежів, сплачувати банку проценти за користування споживчим кредитом та сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості у строки/терміни й у розмірі, що визначенні у Заяві на приєднання до Договору/Графіку платежів, в порядку й на умовах згідно до ч. 5 розділу ІІ Договору, в тому числі відшкодувати витрати Банку, пов`язані з одержанням виконання, в тому числі, але не виключно, витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги, звернення стягнення, а також будь-які інші витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав.

Проте, на порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З виписки по особовому рахунку, відкритому на ім`я відповідача, вбачається, що останній користувався кредитними коштами та частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц).

Надана АТ «ПУМБ виписка з рахунку ОСОБА_1 відповідає наданому ним розрахунку заборгованості.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 01.02.2024 року перед банком має заборгованість в сумі 78270,28 грн., яка складається із: 47109,81 грн. заборгованість за кредитом; 7,44 грн. заборгованість процентами; 31153,03 грн. заборгованість за комісією.

Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин, оскільки відповідач отримав кредит за договором № 601 від 23.12.2021, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти в повному обсязі не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредиту.

Разом з тим відповідач надала суду квитанції про сплату та погашення кредитної заборгованості за договором № 601 від 23.12.2021. Згідно копій квитанцій поданих Відповідачкою судом встановлено, що на виконання кредитного договору № 601 від 23.12.2021 відповідачем ОСОБА_1 вже після подачі позову до суду було здійснено наступні платежі: 11.07.2024 на суму - 50 грн., 22.10.2024 на суму 100 грн., 02.12.2024 на суму - 100 грн., 08.01.2025 на суму - 100 грн. Тобто в загальному сплачено грошову суму 350 грн. в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Отже з урахуванням часткової сплати боргу, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту у сумі 46759,81 грн. (47109,81 грн. 350 грн.).

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить із того, що сторони в кредитному договорі № 601 від 23.12.2021 погодили, що за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка в розмірі 0,010% річних. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Тому, наявні правові підстави для стягнення не тільки тіла кредиту, а також заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 7,44 грн.

Вирішуючи питання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд зважає на таке.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та процентів, стягнути й заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживчекредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог вищенаведених норм Правління НБУ постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіку платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит до загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), відносяться витрати, які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У справі встановлено, що відповідно до п. 5.7.3 «Умови надання споживчого кредиту» публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01.11.2021) комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту ( база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

У п. 5 заяви №6001 на приєднання на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 23.12.2021, зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %.

Однак в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»,

З огляду на зазначене вище, суд відхиляє доводи Позивача щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором.

Тому підстав стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 31153,03 грн. не має, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем за весь період сплачено комісії в сумі 4627,21 грн. в рахунок погашення заборгованості за умовою договору, яка є нікчемною в силу вимог 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що має місце не виконання відповідачем умов кредитного договору № 601 від 23.12.2021, а тому позов належить до задоволення частково, а саме шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 42140,04 грн : (46759,81 грн. (тіло кредиту) + 7,44 (заборгованість за процентами) 4627,21 (сплачена комісія)), зарахувавши сплачену комісію за Кредитним договором в сумі 4627,21 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки Позивачем при поданні позову сплачено 2 422,40 грн судового збору, а позов задоволено частково (53,8%), то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 1303,25 грн витрат на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141,258-259, 264-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.11,509,526,611,625,1048-1050,1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , заборгованість по Кредитному договору № 601 від 23.12.2021 року, станом на 01.02.2024 року, у сумі 42 140,04 грн. (сорок дві тисячі сто сорок гривень 04 коп.), з яких: 42132,60 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7,44 грн. заборгованість за процентами; судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 303,25 грн. (одна тисяча триста три гривні 25 коп.), а всього 43 443 грн. 29 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. М. Чирський