Дата документу 26.11.2025
Справа № 334/9185/25
Провадження № 2/334/4797/25
30 жовтня 2025 року представник позивача Барчишена Г.В. (діє на підставі Довіреності) звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму заборгованості за спожиту воду і послуги водовідведення за період з 01.05.2016 року по 30.09.2025 року в розмірі 16 814,81 гривень та судові витрати.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення повісток про виклик до суду на адресу реєстрації місця проживання, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За розрахунком позивача за період з 01.05.2016 року по 30.09.2025 року включно за адресою: АДРЕСА_1 , надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які відповідачем сплачувались не вчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 16 814,81 гривень.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до ст. 7 ч. 2 Закону України № 2189, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, відповідно до положення ст. 9 ч. 1 Закону України № 2189.
Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Як вказував Верховний Суд України в постанові по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 року, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами, відповідач не скористався наданим йому правом надати письмові заперечення з приводу заявленого позову та правильності нарахування суми заборгованості, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України,
Позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період 01.05.2016 року по 30.09.2025 року в розмірі 16 814,81 гривень (шістнадцять тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 81 коп.).
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судовий збір в сумі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Відповідач: зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.