Справа №522/2380/25
Провадження №2/522/3872/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої - судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Гресько Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2025 року Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, у якій позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання по справі призначено на 17 березня 2025 року.

У підготовче засідання, призначене на 17 березня 2025 року учасники справи - не з`явилися. У зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду підготовче засідання відкладено на 28 квітня 2025 року.

22 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшли пояснення щодо позову, у якому третя особа в тому числі просила здійснити розгляд справи за відсутності.

Підготовче засідання, призначене на 28 квітня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої - судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 10 червня 2025 року.

У підготовче засідання, призначене на 10 червня 2025 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду на 30 червня 2025 року. Визнано явку позивача у наступне судове засідання - обов`язковою.

23 червня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання, призначене на 10 червня 2025 року учасники справи - не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи у зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача на 02 вересня 2025 року.

08 липня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов висновок органу опіки та піклування ПРА ОМР про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судове засідання, призначене на 02 вересня 2025 року з`явилася позивачка та її представник. Інші учасники справи у судове засідання - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладене на 07 жовтня 2025 року.

07 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про виклик свідка, у якій заявниця просила викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_5 .

У судове засідання, призначене на 07 жовтня 2025 року з`явилася позивачка та представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Здійснено допит свідка - ОСОБА_5 . Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року витребувано з АДПСУ відомості про перетин відповідачем державного кордону України. Оголошено перерву до 03 листопада 2025 року.

08 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, у якому заявниця просила долучити до матеріалів справи довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів.

10 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від АДПСУ надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 07.10.2025 року.

У судове засідання, призначене на 03 листопада 2025 року з`явилася представниця позивача. Інші учасники справи в судове засідання - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що текст рішення буде проголошено 13 листопада 2025 року.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2017 року, що підтверджується копією рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року у справі №523/13525/20, яким шлюб між учасниками справи - розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , та відповідно до якого батьком дитини є - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та відповідно до якого батьком дитини є - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року у справі №522/8394/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі 2 000,00 гривень на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду із позовом, тобто, з 14.05.2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року у справі №522/6366/23 визначено місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю - ОСОБА_1 ..

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню.

Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Згідно із ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до положень статті 214 СК України, ч.1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

У постанові Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 362/4847/20 вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка надала до суду копію довідки про наявність заборгованості за сплати аліментів від 06.10.2025 року №155127, зі змісту якої вбачається, що станом на 06.10.2025 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість за сплати аліментів у ВП №69274862, відкритому 22.06.2022 року на підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2022 року у справі №522/8394/21, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів з дні пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та становить 68 000,00 гривень.

Також, у судовому засіданні, призначеному на 07 жовтня 2025 року в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , яка пояснила, що відповідача не бачила близько 5-ти років. Фінансово дітям не допомагає, їх життям - не цікавиться.

У статті 171 СК України вказано, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У постанові ВС від 28 жовтня 2020 року у справі № 241/47/19 (провадження № 61-5726св20) зауважено, що з досягненням віку десяти років у дитини з`являється право не лише бути вислуханою і почутою, а й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання.

У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Важливим принципом, що застосується під час розгляду у ЄСПЛ спорів пов`язаних з участю батьків у вихованні дитини, який набув широкого застосування є принцип з`ясування думки дитини.

У п. 72 справи «Н.Т. і інші проти Грузії» вказано, що стаття 12 Конвенції про права дитини - держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю». У Зауваженнях загального порядку № 12, «Право дитини бути заслуханою», CRC / C / GC / 12 від 20 липня 2009 року Комітет зауважив, що право всіх дітей бути заслуханими і сприйнятими з усією серйозністю є одним з основоположних принципів Конвенції». Комітет підкреслює, що в статті 12 не встановлюється будь-якого вікового обмеження щодо права дитини висловлювати свої погляди і вона не заохочує держави-учасники до введення в законодавстві або на практиці вікових обмежень, які б ущемляли право дитини бути почутою, по всім питанням, які стосуються її інтересів.

Принцип «право дитини бути заслуханою» був предметом розгляду у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06 де суд вказав, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей (включно з О.С., якому в грудні 2004 року, коли тривав розгляд справи в суді першої інстанції, було тринадцять років), і що внаслідок виконання рішення про відібрання дітей від батьків їх не лише відокремили від родини, а й помістили в різні заклади. Двоє з них виховуються в іншому місті, далеко від Ромен, де живуть їхні батьки, брати і сестри, і це ускладнює можливість підтримувати регулярні стосунки.

Тому, дотримуючись принципу «з`ясування думки дитини», судом забезпечено участь старшої дитини - ОСОБА_3 у судовому засіданні, призначеному на 17.10.2025 року. Дитина пояснила, що батька не пам`ятає. Тоді як мама дуже добра. Живе з мамою, братом та бабусею. З іншою бабусею не спілкується. Тато не телефонує, не пише.

У ч.ч.4-5 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, який повинен містити відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком / матір`ю своїми обов`язками і були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей. Такий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13191/19-ц.

Так, 28 липня 2025 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 04.07.2025 року №01-05-8/539-вх.

Ухвалюючи висновок Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради виходив із наступного:

- відповідно до характеристики ТОВ «Заклад дошкільної освіти - заклад початкової освіти «СМАРТ», ОСОБА_4 є учнем 1-го класу, навчається в закладі з 01 червня 2021 року. Зарекомендував себе як здібна, розумна дитина, яка має високі досягнення у навчанні. Мати - ОСОБА_1 бере активну участь у житті групи, допомагає організації заходів дошкільного закладу регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує високий рівень навчання та виховання дитини. Батько - ОСОБА_2 із дитиною не спілкується, із сім`єю н проживає, у вихованні дитини участь не бере. З адміністрацією та вихователем закладу на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся;

- відповідно до характеристики ТОВ «Заклад дошкільної освіти - заклад початкової освіти «СМАРТ», ОСОБА_3 є ученицею 3-го класу, навчається в закладі з вересня 2022 року. Систематично відвідує уроки, забезпечена усім шкільним приладдям та одягом. Рівень розвитку високий. Матір докладає максимум зусиль для повноцінного та гармонічного розвитку дитини. Батько жодного разу не забирав дитину зі школи, не був присутній на жодному зібранні. Зі слів дитини, вона не бачить батька та не спілкується з ним вже тривалий час. Оплату за навчання здійснює мати;

- матір - ОСОБА_1 уклала в інтересах ОСОБА_3 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогою з лікарем КНП «ДМП №2» ОМР - ОСОБА_6 ;

- матір - ОСОБА_1 уклала в інтересах ОСОБА_4 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогою з лікарем КНП «ДМП №2» ОМР - ОСОБА_6 ;

- відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявність судимості», ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи не поганешної судимості не має, в розшуку не перебуває;

- відповідно до виписки є ЄДР, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем;

- згідно характеристики голови правління ОСББ «МАРСЕЛЬСЬКИЙ ДВОРИК», ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом із дітьми. За час проживання проявила себе виключно з позитивної сторони. Не зловживає алкогольними напоями, не вживає наркотики веде здоровий спосіб життя, займається вихованням дітей. Батька дітей жодного разу не бачили;

- 30 червня 2025 року спеціалістами Органу опіки та піклування ПРА ОМР обстежено умови проживання родини, про що складено акт, відповідно до якого у дітей окремі мебльовані кімнати, одяг відповідно до віку та сезону, комп`ютери, гаджети. Матір`ю створені належні умови для проживання та всебічного розвитку дітей;

- Орган опіки та піклування ПРА ОМР провів бесіду з дітьми, в якій вони повідомили що проживають з матір`ю, дуже її люблять. Малолітня ОСОБА_3 останній раз спілкувалася з батьком по телефону декілька років тому. Малолітній ОСОБА_4 зовсім не пам`ятає батька. Діти повідомили, що разом з мамою їм добре та цікаво, вони разом проводять вільний час, гуляють, відпочивають;

- фахівцями з соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб ОМР у Приморському районі 30.04.2025 року було здійснено вихід для проведення оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 . Під час відвідування двері відчинив чоловік, який представився дідусем ОСОБА_2 та який повідомив, що він знаходиться за межами країни.

На підставі зазначеного, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд також звертає увагу на те, що під час розгляду справи ОСОБА_2 жодного разу не з`явився у судове засідання.

Будь-яких доказів, спрямованих на підтвердження того, що ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов`язки та бере участь у вихованні малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду надано не було.

У постанові КЦС ВС від 13.07.2022 у справі № 366/2047/18 зазначено, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Верховний Суд зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав здійснене згідно із законом, спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_2 тривалий час уникає від виконання своїх батьківських обов`язків, як батька дітей, що випливають із положень чинного законодавства та його відсутність участі у фізичному та духовному розвитку дітей, беручи до уваги той факт, що сама процедура носить законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав, а доцільність позбавлення ОСОБА_2 підтверджується достатніми та допустимими доказами по справі, суд доходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , щодо його малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , батьківських прав відносного його неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено та підписано 25 листопада 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.

13.11.25