УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, перевіривши виконання вимог статті 185 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна заява не відповідає вимогам пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість з відповідачів за користування житлово-комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи міститься витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, з якого вбачається, що у квартирі окрім відповідачів зареєстрована ще одна особа, а саме неповнолітній.

Вбачається, що за неповнолітніми майнову відповідальність несуть їх батьки. Таким чином, позивачем не зазначено хто має сплачувати заборгованість за користування послугами неповнолітнім та з яких підстав.

Крім того, з витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні вбачається, що всі особи зареєстровані у вказаній квартирі з травня та червня 2019 року. Проте, заборгованість позивачем нарахована, починаючи з 2018 року.

За таких обставин, позивачем не вказано, з яких правових підстав просить стягнути заборгованість з відповідачів за період, коли вони не були зареєстровані у квартирі. Солідарну відповідальність несуть користувачі житлових приміщень. Власники несуть відповідальність згідно своїх часток.

Позивачем не вказано у заяві чи перебуває житлове приміщення ( АДРЕСА_1 ) у власності чи у користуванні.

Позовна заява визнається неподаною та підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

Позивачем вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху виконані лише частково.

В ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2025 року зазначалось про те, що позивачем не вказано чи перебуває житлове приміщення ( АДРЕСА_1 ) у власності чи у користуванні.

З заяви про усунення недоліків вбачається, що інформація про реєстрацію права власності з «Реєстру прав власності на нерухоме майно» надається Бюро технічної інвентаризації. Таким чином, позивач позбавлений можливості надати до суду відомості про те, хто є власником та/або користувачем послуг за адресою, починаючи з 2018 року.

Вбачається, що судам України відкрито доступ до отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно почав функціонувати з 2010 року.

Вбачається, що будь-яка фізична та юридична особа мають право отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, суд може отримати з цього реєстру лише інформацію щодо належності на праві власності нерухомого майна конкретній особі. Інформація щодо належності об`єкта нерухомості за конкретною адресою є недоступною для суду.

Бюро технічної інвентаризації на даний час не є володільцем такої інформації та не має доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Бюро технічної інвентаризації надає лише інформацію, яка перебуває у його володінні в паперовому вигляді, до початку роботи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, стороною позивача у порушення вимог ухвали в заяві про усунення недоліків не вказано чи перебуває житлове приміщення ( АДРЕСА_1 ) у власності чи у користуванні.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 31 жовтня 2025 року про залишення заяви без руху позивачем у повному обсязі не виконано, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були роз`яснені.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: