Провадження № 2-з/522/639/25
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши заяву представника позивача адвоката Рабзі Олександра Юхимовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕВА РАЮ», Міністерства розвитку громад та територій України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт», ОСОБА_2 , Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Тартачна Катрина Михайлівна та Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Шушулков Максим Дмитрович про скасування свідоцтва про право власності, визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію прав, визнання недійсною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ДЕРЕВА РАЮ», Міністерства розвитку громад та територій України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт», ОСОБА_1 , Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Тартачна К.М. та Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Шушулков М.Д. про скасування свідоцтва про право власності, визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію прав, визнання недійсною додаткової угоди, яка ухвалою суду від 20.11.2025 залишена без руху.

24.11.2025 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству розвитку громад та територій України (, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 14), Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (код ЕДРПОУ 43015722, 65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15), Державному підприємству "Одеський морський торговельний порт" (, 65026, м. Одеса, пл. Митна, 1), Приморському відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65023, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Пастера, будинок, 58), ТОВ "Дерева Раю" (, 65023, м. Одеса, Італійський бульвар, 4), а також будь-яким іншим особам на їх замовлення або за їх вказівками, вчиняти дії щодо нерухомого майна, яке є предметом спору, зокрема, але не виключно користуватися та розпоряджатися будівлями та спорудами, які входять до складу кафе "Ітака", м. Одеса, пляж «Аркадія», вчиняти дії щодо виселення ТОВ "Дерева Раю" з цих приміщень, які є предметом договору іпотеки та у технічному паспорті, складеному станом на 15.12.2020 позначені літерами А, А2, АЗ, А4, до яких входять наступні приміщення:

А4 (0 рівень): 1 - коридор площею 2,4 кв.м.,

2 - службове площею 11,1 кв.м.

3 - туалет площею 9,6 кв.м.

4 - туалет площею 4,1 кв.м.

5 - туалет площею 8,4 кв.м.

6 - службове площею 7,6 кв.м.

7 - кухня площею 3,0 кв.м.

8 - кухня площею 10,4 кв.м.

9 - службове площею 6,1 кв.м.

10 - кухня площею 16,3 кв.м.

11 - кухня площею 17,8 кв.м.

12 - службове площею 9,5 кв.м.

13 - службове площею 4,6 кв.м.

А 2 (1 рівень): 1- каса площею 1,4 кв.м.

2 каса площею 1,4 кв.м.

А 4 (1 рівень): 3 хол площею 23,3 кв.м.

4 - гримерка площею 25,2 кв.м.

5 - пральня площею 12,1 кв.м.

6 - службове площею 17,4 кв.м.

7 - санвузол площею 2,3 кв.м.

8 - службове площею 11,4 кв.м.

9 - службове площею 10,3 кв.м.

А 3 (1 рівень): 10 - кухня площею 88,3 кв.м.

11 - щитова площею 2,2 кв.м.

12 - мангальна площею 11,0 кв.м.

А (І поверх 1 рівень): 13 - зона відпочинку площею 419,4 кв.м.

14 - роздягальня площею 3,6 кв.м.

15 - душова площею 2,3 кв.м.

16 - туалет площею 20,5 кв.м.

17 хол площею 6,0 кв.м.

18 туалет площею 14,9 кв.м.

А (ІІ поверх): 1 -зона відпочинку площею 422,3 кв.м.

2 службове приміщення 16,3 кв.м.

3 туалет площею 14,0 кв.м.

4 туалет площею 27,0 кв.м.

Надавши належну правову оцінку підставам, якими заявник обґрунтовує подану ним заяву, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом позову є матеріально-правова вимога немайнового характеру про скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсною додаткової угоди від 30.10.2018 до договору оренди нерухомого майна від 12.06.2013, укладеного між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Дерева Раю».

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У ч. 1 ст. 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 12.11.2025 вбачається, що власником будівлі пасажирського павільйону загальною площею 1 215 кв.м. за адресою: м. Одеса, «Аркадія» пляж, 3/1 є Держава Україна в особі Міністерства інфраструктури України.

Позивач стверджує, що до складу будівлі зазначеного пасажирського павільйону включено нежитлові приміщення, які належали ТОВ "Дерева Раю" на праві власності з 2004 року та перебувають в іпотеці у позивача.

Водночас обраний представником позивача спосіб забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки від 15.07.2016, укладеним між позивачем та ТОВ "Дерева Раю", за рахунок якого позивач зможе задовольнити свої вимоги за договором позики від 12.07.2016, укладеним між ним та ОСОБА_1 , зокрема, але не виключно користуватися та розпоряджатися будівлями та спорудами, які входять до складу кафе "Ітака", м. Одеса, пляж «Аркадія», вчиняти дії щодо виселення ТОВ "Дерева Раю" з цих приміщень, які є предметом договору іпотеки та у технічному паспорті, складеному станом на 15.12.2020 позначені літерами А, А2, АЗ, А4, ніяким чином не свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, натомість є втручанням у мирне володіння та користування майном його власником.

Саме по собі посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення заявлених позовних вимог, не є обґрунтованою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, враховуючи правові позиції Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви у спосіб обраним представником позивача.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника позивача адвоката Рабзі Олександра Юхимовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕВА РАЮ», Міністерства розвитку громад та територій України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт», ОСОБА_2 , Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Тартачна Катрина Михайлівна та Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Шушулков Максим Дмитрович про скасування свідоцтва про право власності, визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію прав, визнання недійсною додаткової угоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик