Номер провадження: 22-ц/813/1138/25
Справа № 513/2/22
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Фермерського господарства «Кулевча» про визнання недійсними рішень сільської ради, визнання недійсними договорів оренди землі та про зобов`язання Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області здійснити державну реєстрацію припинення права оренди Фермерського господарства «Кулевча» на земельні ділянки, на рішення Саратського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Бучацької А.І. 29 січня 2024 року у смт. Сарата Одеської області, -

встановила:

У грудні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Фермерського господарства «Кулевча» (т. 1 а.с. 2-17), в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.02.2022 року (т. 2 а.с. 167-169), просив:

визнати недійсним рішення Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16.11.2021 року № 320-YIII про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 94,6129 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: :01:001:0931 на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передачу її в оренду строком на 7 років, але до моменту витребування ФГ «Кулевча» з урахуванням орендної плати на рівні 10% від НГО;

визнати недійсним рішення Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16.11.2021 року № 322-Y1I1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 129,1665 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: :01:001:1078 на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), та передачу її в оренду строком на 7 років, але до моменту витребування ФГ «Кулевча» з урахуванням орендної плати на рівні 10% від НГО;

визнати недійсним договір оренди землі б/н від 18.11.2021 року, укладений між Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та Фермерським господарством «Кулевча», за яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0931, площею 94,6129 га;

визнати недійсним договір оренди землі б/н від 18.11.2021 року, укладений між Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та Фермерським господарством «Кулевча», за яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1078, площею 129,1665 га;

зобов`язати Кулевчанську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області здійснити державну реєстрацію припинення права оренди ФГ «Кулевча» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0931, площею 94,6129 га, що виникло на підставі договору оренди від 18.11.2021 року, укладеного між Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та Фермерським господарством «Кулевча» (запис про інше речове право 45241816 від 19.11.2021 року);

зобов`язати Кулевчанську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області здійснити державну реєстрацію припинення права оренди ФГ «Кулевча» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1078, площею 129,1665 га, що виникло на підставі договору оренди від 18.11.2021 року, укладеного між Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та Фермерським господарством «Кулевча» (запис про інше речове право 45243500 від 19.11.2021 року).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до ч. 2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0931 та :01:001:1078 не відносяться до категорії земель, які передаються в оренду без проведення земельних торгів. Проте на підставі оскаржуваних рішень зазначені земельні ділянки були передані в оренду ФГ «Кулевча» у незаконний спосіб, без проведення земельних торгів.

Позивач вважав, що оспорювані рішення Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16.11.2021 року є незаконними та прийняті із грубим порушенням чинного законодавства України, оскільки оскаржувані рішення від 16.11.2021 року були оприлюдненні на офіційному сайті Кулевчанської сільської ради лише 27.11.2021, що порушує встановлені законом строки. У зв`язку із чим оскаржувані рішення Кулевчанської сільської ради підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

12.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із заявою (клопотанням) для отримання спірних земельних ділянок в оренду. Рішенням ради позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання. Позивач зазначав, що підставою для звернення до суду з цим позовом стала неможливість реалізації позивачем свого права на оренду спірних земельних ділянок.

На виконання зазначених рішень між Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та ФГ «Кулевча» укладені договори оренди землі від 18.11.2021 року, предметом яких є земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0931 та :01:001:1078. Право оренди земельних ділянок ФГ «Кулевча» зареєстровано державним реєстратором Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивач не є стороною правочину, проте вважає себе заінтересованою особою в розумінні ст. 215 ЦК України.

Спірні земельні ділянки передані в оренду ФГ «Кулевча» з грубими порушеннями земельного та іншого законодавства, отже, на думку ОСОБА_1 , рішення відповідача та зареєстровані на підставі цих рішень договори оренди мають бути визнані недійсними.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29.01.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що територіальна громада прийняла рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства, та яке впливає не тільки на інтереси самої територіальної громади щодо отримання більш вигідної пропозиції від орендаторів шляхом проведення земельних торгів, а й на права інших жителів, зокрема позивача, щодо можливості отримати в оренду земельні ділянки на конкурентних засадах; ФГ «Кулевча» не надано доказів виникнення права користування спірними земельними ділянками.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ФГ «Кулевча» послалася на те, що ОСОБА_1 не зміг реалізувати своє право на оренду земельних ділянок через власні допущені помилки в оформленні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Доказів усунення зазначених в рішенні Кулевчанської сільської ради №375-YIII від 16.11.2021 року недоліків, апелянтом надано не було, що свідчить про те, що скасування права оренди ФГ «Кулевча» жодним чином не вплине на права та інтереси ОСОБА_1 , за відсутності у нього належно-оформленої документації, необхідної для передачі ділянок в оренду останньому. Втручання у права ФГ «Кулевча» в даному випадку, є таким, що не переслідує законну мету, а також таке втручання не є пропорційним, оскільки правомірні очікування ФГ «Кулевча» виникли 25.10.2021 року, тобто до моменту звернення із відповідним клопотанням ОСОБА_1 (звернувся 12.11.2021 року). Враховуючи викладене, відсутнє порушене цивільне право апелянта, про що обґрунтовано було зазначено судом першої інстанції.

Сторони про розгляд справи на 27.11.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно зі ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру

За ч. ч. 1, 2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 року № 2498-VIII, який набрав чинності 01.01.2019 року (далі Закон № 2498-VIII) внесено ряд змін у законодавчі акти.

Так, згідно ч. 1, 2, 5 ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції Закону № 2498-VIII), земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди.

Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань.

Розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 31 цього ж закону, реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду.

При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаного підприємства.

За ч. ч. 1, 2, 11 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Росія» від 05.08.2011 року було реорганізовано Сільськогосподарський виробничий кооператив «Росія» шляхом приєднання до Фермерського господарства «Кулевча» (т.1 а.с.128).

З державного акту на право колективної власності ОД-22-006, виданого 15.11.1995 року вбачається, що спірні земельні ділянки відносяться до земель колективної власності колишнього КСП агрофірма «Кулевча».

У Преамбулі Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ( в редакції Закону № 2498-VIII) встановлено, що цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Згідно ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

У разі, якщо до 01.01.2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За ч. 14 ст. 14-1 цього ж закону, до державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нерозподілені земельні ділянки та невитребувані земельні частки (паї) не відносяться до земель державної чи комунальної власності, а є землями колективної власності та перебувають у розпорядженні відповідних рад. Тому надання таких ділянок у тимчасове користування (оренду) здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, без проведення земельних торгів, передбачених ст. 124 ЗК України

За встановлених обставин безпідставними є доводи позивача в частині того, що Кулевчанська сільська рада зобов`язана була передати земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:1078 та :01:002:0931 в оренду на конкурентних засадах (на земельних торгах).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на положення п. 21 Розділу X Перехідних Положень ЗК України, яким установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що КСП агрофірма «Кулевча» є припиненим, а тому п. 21 Розділу X Перехідних Положень ЗК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Не надані такі докази і суду апеляційної інстанції, у зв`язку із чим безпідставним є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що ФГ «Кулевча» не надано доказів виникнення права користування спірними земельними ділянками.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання подаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Частиною 3 ст. 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Матеріалами справи встановлено, що 14.09.2021 року ФГ «Кулевча» звернулось до Кулевчанської сільської ради з двома заявами (клопотаннями), в яких, з метою узаконення права користування земельними ділянками колективної власності колишнього КСП Агрофірма «Кулевча», на підставі ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», просило надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості): орієнтовною площею 94,6129 га та орієнтовною площею 129,1665 га (т.1 а.с.165-168).

Рішеннями шостої сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради від 16.09.2021 року № 246-YIII та № 257-YIII на підставі зокрема ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», надано дозвіл ФГ «Кулевча» на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 94,6129 га та орієнтовною площею 129,1665 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що ввійшли до земель колективної форми власності колишнього КСП агрофірма «Кулевча», на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського) Одеської області (за межами населеного пункту с. Кулевча) (т. 1 а.с. 39-41).

На підставі вказаних рішень, за договором з ФГ «Кулевча», фізична особа-підприємець сертифікований інженер-землевпорядник Єлькіна розробила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та формування невитребуваних паїв в окремі земельні ділянки.

25.10.2021 року ФГ «Кулевча» звернулось до Кулевчанської сільської ради із заявами (клопотаннями) про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 94,6129 га кадастровий номер: :01:002:0931 та площею 129,1665 га кадастровий номер: :01:002:1078 та передати в оренду строком на 7 років, але до моменту витребування у відповідності до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (т. 1 а.с. 175,182).

До клопотань було додано витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 129,1665 га з кадастровим номером :01:002:1078 та площею 94,6129 га кадастровим номером :01:002:0931; витяги з Державного земельного кадастру про зазначені земельні ділянки (т. 21 а.с. 176-181), технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Кулевча» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кулевча (за межами населеного пункту).

Згідно технічної документації, розробником були використані з відомості Державного земельного кадастру, а також з Державного реєстру земель у разі внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, сформовані до 2013 року: Державний акт на право колективної власності на землю ОД-22-006, виданий 15.11.1995 року (т. 1 а.с. 183-252, т. 2 а.с. 1-53).

Рішенням восьмої сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області від 16.11.2021 року № 320 - YIII відповідно до ст. ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України від 10.07 2018 року № 2498-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», ст. ст. 12, 22, 23, 122, абз. 6 п. 1 ст. 123, 125, 126, 186, п. 21 Розділу X «Перехідні положення» ЗК України, абз. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Закону України «Про оренду землі», розглянувши заяву (клопотання) ФГ «Кулевча», та надані матеріали, враховуючи пропозиції комісії з питань АПК, земельних відносин житлово-комунального господарства, комунальної власності, благоустрою, охорони навколишнього середовища, архітектури і будівництва Кулевчанської сільської ради, з метою оформлення права комунальної власності та поповнення бюджету, сільська рада вирішила:

1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 94,6129 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:0931 на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

2. Передати в оренду строком на 7 років, але до моменту витребування ФГ «Кулевча» з урахуванням орендної плати на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Уповноважити голову сільської ради укласти договір оренди між Кулевчанською сільською радою Білгород Дністровського району Одеської області та ФГ «Кулевча».

3. ФГ «Кулевча» провести дії з реєстрації договору оренди земельної ділянки та реєстрації права комунальної власності на земельну ділянки у реєстратора речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.20).

Рішенням восьмої сесії восьмого скликання Рішенням Кулевчанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області від 16.11.2021 року № 322 - YIII відповідно до ст. ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України від 10.07.2018 року № 2498-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», ст. ст. 12, 22, 23, 122, абз. 6, п. 1 ст. 123, 125, 126, 186, п. 21 Розділу X «Перехідні положення» ЗК України, абз. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Закону України «Про оренду землі», розглянувши заяву (клопотання) ФГ «Кулевча», та надані матеріали, враховуючи пропозиції комісії з питань АПК, земельних відносин житлово-комунального господарства, комунальної власності, благоустрою, охорони навколишнього середовища, архітектури і будівництва Кулевчанської сільської ради, з метою оформлення права комунальної власності поповнення бюджету, сільська рада вирішила:

1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 129,1665 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:1078 на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

2. Передати в оренду строком на 7 років, але до моменту витребування ФГ «Кулевча» з урахуванням орендної плати на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Уповноважити голову сільської ради укласти договір оренди між Кулевчанською сільською радою Білгород Дністровського району Одеської області та ФГ «Кулевча».

3. ФГ «Кулевча» провести дії з реєстрації договору оренди земельної ділянки та реєстрації права комунальної власності на земельну ділянки у реєстратора речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 23).

На підставі рішень Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 322-YIII та № 320-YІII від 16.11.2021 року, 19.11.2021 року державним реєстратором Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Мандражи О.П. здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61813916 від 24.11.2021 року, а також запис, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61811649 від 24.11.2021 року.

18.11.2021 року між Орендодавцем Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області та Орендарем ФГ «Кулевча» було укладено два договори оренди землі, за умовами яких орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку (із нерозподілених земель колишньої колективної форми власності) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:1078 площею 129,1665 га та з кадастровим номером: :01:002:0931 площею 94,6129 га, які розташовані на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту с. Кулевча). Нормативна грошова оцінка земельних ділянок: з кадастровим номером :01:002:1078 становить 3143916,73 грн., з кадастровим номером :01:002:0931 становить 2062046,63 грн. Згідно з п. 8 договорів, договори укладено на 7 років, але до моменту витребування. Пунктом 9 договорів встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі згідно додатку та є невід`ємною частиною даного договору оренди в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки (т. 2 а.с. 73-81,82, 83-91, 92).

12.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кулевчанської сільської ради із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, в якій з метою узаконення права користування земельними ділянками колишньої колективної власності, просив винести на розгляд найближчої сесії Кулевчанської сільської ради питання надання дозволу на передачу йому в оренду строком на 7 років земельних ділянок загальною площею 453,4939 га за наступними кадастровими номерами: :01:001:1074 (площа 47,3553 га); :01:001:0010 (площа 9,7 га); :01:002:0927 (площа 35,0869 га); :01:002:0937 (площа 20,82 га); :01:002:1078 (площа 129,1665 га); :01:002:0931 (площа 94,6129 га); :01:002:0930 (площа 27,2781 га); :01:003:0363 (площа 13,6046 га); :01:002:0929 (площа 16 га); :01:002:0928 (площа 40,3378 га); :01:002:0932 (площа 19,5318 га), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 52).

Рішенням восьмої сесії Кулевчанської сільської ради № 375-YIII від 16,11.2021 року позивачу було відмовлено у передачі в оренду земельних ділянок на території Кулевчанської сільської ради у зв`язку з тим, що: позивачем не додано до клопотання фактів (зазначених в заяві), які підтверджують користування земельними ділянками, та навмисним введенням в оману депутатів сільської ради щодо находження у користуванні зазначених земельних ділянок у ОСОБА_1 ; відсутність графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельних ділянок, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки) у відповідності до ст. 123 ЗК України; на земельні ділянки наявні наміри на землю, що підтверджено попередніми рішеннями сесії Кулевчанської сільської ради (т. 2 а.с. 72).

Згідно ч. 4 ст. 123 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 186-1 ЗК України визначено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, і документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)

Згідно зі ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 638/2304/17 зазначено, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

З матеріалів справи вбачається, та не спростовується апелянтом, що ОСОБА_1 не оскаржував рішення Кулевчанської сільської ради № 375-YIII від 16.11.2021 року про відмову у передачі йому в оренду земельних ділянок, не усунув зазначені в рішенні Кулевчанської сільської ради недоліки, а також не звертався повторно до Кулевчанської сільської ради з належно оформленим клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивача безпідставно усунули від можливості отримати спірні земельні ділянки у користування.

За встановлених обставин колегія суддів у повному обсязі погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що передача в оренду ФГ «Кулевча» земельних ділянок кадастровий номер: :01:002:0931 та кадастровий номер: :01:002:1078, не порушує права та законні інтереси позивача.

Крім того, у випадку визнання судом недійсними договорів оренди землі, майнові інтереси позивача не будуть відновлені, оскільки рішення Кулевчанської сільської ради № 375-YІII від 16.11.2021 року, що стосується безпосередньо клопотання позивача, позивачем не оскаржувалось та не скасовано.

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що територіальна громада прийняла рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства, та яке впливає не тільки на інтереси самої територіальної громади щодо отримання більш вигідної пропозиції від орендаторів шляхом проведення земельних торгів, а й на права інших жителів, зокрема позивача, щодо можливості отримати в оренду земельні ділянки на конкурентних засадах, оскільки ОСОБА_1 не є законним представником територіальної громади - Кулевчанської сільської ради, у зв`язку із чим у останній позбавлений права представляти її інтереси та ставити питання щодо порушення її прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у апелянта відсутній законний інтерес щодо оскарження договорів оренди, а отже, відсутнє і право звертатися з вимогою про визнання їх недійсними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Мандражи О.П. 07.06.2022 року було здійснено зміни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0931 та :01:002:1078. Державним реєстратором виправлено допущену технічну помилку щодо реєстрації права комунальної власності за Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом скасування запису за № 45243406 та № 45241569.

Розпорядженням Кулевчанського сільського голови від 06.07.2022 року № 117 було скликано позачергову 14 сесію, яку призначено на 13.07.2022 року, на розгляд якої винесено ряд питань, у тому числі п. 8 та 9, а саме: «Про внесення змін до рішень 8 сесії VIII скликання № 312- VIII - 322-VII1 від 16.11.2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що ввійшли до земель колективної форми власності колишнього КСП агрофірма «Кулевча» на території Кулевчанської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)» та «Про виправлення технічних описок, які були допущені у протоколі засідання 8 сесії VIII скликання Кулевчанської сільської ради від 16.11.2021 року» (т.3 а.с.5).

Рішеннями 14 сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.07.2022 року № 592-УІІІ, № 594-УІІІ внесено наступні зміни до рішень 8 сесії 8 скликання № 322-YIII, № 322-YIII від 16.11.2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що ввійшли до земель колективної форми власності колишнього КСП агрофірма «Кулевча» на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)»: викласти назву рішення в новій наступній редакції: «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що ввійшли до земель колективної форми власності колишнього КСП агрофірма «Кулевча» на території Кулевчанської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту) та передачу в оренду земельної ділянки ФГ «Кулевча» строком на 7 років, але до моменту витребування, з урахуванням орендної плати на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки»;

-у частині нормативно-правового обґрунтування рішення виключити запис: «з метою оформлення права комунальної власності»;

Виключити із тексту рішення пункт 3 наступного замісту: «ФГ «Кулевча» провести дії з реєстрації договору оренди земельної ділянки та реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку у реєстратора речових прав на нерухоме майно» (т. 3 а.с. 20, 21).

Зазначені рішення позивач не оскаржував.

Також, однією з підстав скасування рішень Кулевчанської сільської ради та права оренди ФГ «Кулевча» ОСОБА_1 зазначав неоприлюднення проектів зазначених рішень відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Однак, як правильно зазначено судом, неоприлюднення проектів зазначених рішень відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» не впливає на законність оскаржуваних рішень Кулевчанської сільської ради, та не може бути підставою для їх скасування.

Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі №813/1790/18.

Згідно ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно пункту 17.4. Регламенту Кулевчанської сільської ради, проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: не оприлюднення інформації відповідно до ст. 15 цього Закону.

Однак, згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації», вказане не є підставою для скасування рішень органів державної влади.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, зокрема, невиконання розпорядником обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, якщо позивач вважав, що Кулевчанською сільською радою, як розпорядником відповідної інформації порушено його право на доступ до публічної інформації, то останній мав передбачене законом право оскаржити зазначені дії чи бездіяльність до керівника розпорядника, вищого органу або суду в порядку КАС України.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених п. 4 і 16 ст. 26, п. 1, 29 і 31 ст. 43 та ст. ст. 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що оскаржувані рішення Кулевчанської сільської ради є актами індивідуальної дії, на підставі яких ФГ «Кулевча» передані в оренду невитребувані земельні частки (паї).

Таким чином, їх чинність не пов`язана моментом їх оприлюднення, як у випадку з нормативно-правовими актами, які набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення.

Щодо посилань позивача на порушення порядку затвердження порядку денного більшістю голосів депутатів Кулевчанської сільської ради та наявності конфлікту інтересів депутата ОСОБА_2 .

Згідно ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Згідно з п 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

З протоколу засідання 8 сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради встановлено, що на засідання 8 сесії Кулевчанської сільської ради брали участь 19 із 20 депутатів ради. За порядок денний про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання в оренду земельних ділянок ФГ «Кулевча» голосувало 14 депутатів - (1 голос голови), з них утрималось від голосування 4 депутати, зокрема ОСОБА_3 .

Відповідно, фактів порушення порядку затвердження порядку денного більшістю голосів депутатів Кулевчанської сільської ради судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, як в цілому, так і кожному окремо, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду першої інстанції, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2024 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 27 листопада 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе