Справа № 307/4295/25
Провадження № 2/307/1555/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 грудня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В.,

з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції сторін.

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що у провадженні Тячівського районного суду перебувала на розгляді кримінальна справа за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 04 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Встановлено, що відповідач, 01 серпня 2025 року, близько 15 год. 30 хв., знаходячись по вул. Левада в селищі Дубове Тячівського району Закарпатської області, під час словесної сварки з нею, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, кинув камінь в її бік, на що удар прийшовся в ділянку стегна. Відповідно до вироку Тячівського районного суду відповідача визнано винним та призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Не дивлячись на даний вирок, відповідач за скоєний ним злочин вибачення в неї не попросив. Зазначає, що після отриманої травми вона не мала змоги ходити на роботу, оскільки відчувала сильний біль в місці отримання травми, у зв`язку з чим знаходилась у відпустці за власний рахунок з 01 серпня 2025 року по 31 серпня 2025 року. Також, з метою лікування, вона змушена придбати ліки та пройти відповідні обстеження на загальну вартість 6400 гривень. Спричинені їй тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Зважаючи на те, що вона отримала фізичні пошкодження, їй було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки було порушено нормальний спосіб життя, вона була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування. Внаслідок дій відповідача через нанесені їй травми, вона не змогла належним чином виконувати обов`язки, взяті на себе, внаслідок чого також зазнала емоційних переживань. Завдану їй моральну шкоду оцінює у 20000 гривень.

Просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь моральну шкоду в сумі 20 000 гривень та матеріальну в сумі 17 050 гривень, з яких 6 400 гривень витрати на лікування та 10 650 гривень недоотримана заробітна плата.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2025 року справу за ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Із вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025 року відомо, що ОСОБА_2 , 01 серпня 2025 року, близько 15 години 30 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_1 , під час словесної сварки з потерпілою ОСОБА_1 , що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, тримаючи в правій руці камінь, кинув його в бік потерпілої ОСОБА_4 , на що удар прийшовся в ділянку стегна лівої ноги, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого стегна у вигляді інтенсивно вираженого синця на рівні верхньої третини стегна, яке відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Цим же вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання за ч.1 ст.125 КК України в виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно наказу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 01 серпня 2025 року № 14, ОСОБА_1 , менеджеру із збуту, надано відпустку без збереження заробітної плати за згодою сторін на 31 календарний день, із 01 серпня 2025 року по 31 серпня 2025 року.

Із довідки про доходи від 24 жовтня 2025 року № 20, виданої ФОП ОСОБА_5 , відомо, що заробітна плата ОСОБА_1 за квітень 2024 року становила 10 650 грн. 00 коп., за травень 2024 року становила 10 650 грн. 00 коп., за червень 2024 року становила 10 650 грн. 00 коп., за липень 2025 року становила 10 650 грн. 00 коп., за серпень 2025 року становила 00 грн. 00 коп., за вересень 2025 року становила 10 650 грн. 00 коп., всього 52 800 грн. 00 коп.

Згідно калькуляції на надання медичних послуг від 07 серпня 2025 року, виданої медичним закладом "Інтелектмед", вартість послуг за КТ грудного відділу становить 1 300 грн. 00 коп., за КТ кульшових суглобів та кісток тазу становить 1 500 грн. 00 коп., за додаткове виведення результатів на диск в день обстеження становить 100 грн. 00 коп., всього 2 900 грн. 00 коп.

Із чеків ТОВ "Хустфарм" відомо, що оплачено за придбання медикаментів 4 387 грн. 97 коп. та 412 грн. 46 коп., в тому числі за Тенікам 1 939 грн. 00 коп., за Тійозид 395 грн. 00 коп.

Згідно довідки № 1729, виданої КНП "Тячівська районна лікарня", ОСОБА_6 рекомендовано медичний препарат Тенікам, Тійозид та Форцафоркватро.

Жодних інших доказів позивачем суду не представлено, клопотання про витребування доказів також не заявлялися.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, суд вважає доведеними обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025 року.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою, яка таку шкоду заподіяла.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що "розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи".

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачка на підтвердження завданої матеріальної шкоди надала калькуляцію на надання медичних послуг від 07 серпня 2025 року, видану медичним закладом "Інтелектмед", згідно якої вартість послуг за КТ грудного відділу становить 1 300 грн. 00 коп., за КТ кульшових суглобів та кісток тазу становить 1 500 грн. 00 коп., за додаткове виведення результатів на диск в день обстеження становить 100 грн. 00 коп., всього 2 900 грн. 00 коп.

Однак, суд зазначає, що діями відповідача позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого стегна у вигляді інтенсивно вираженого синця на рівні верхньої третини стегна, яке відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, а тому, в задоволенні вимог про стягнення витрат за проведення КТ грудного відділу в сумі 1 300 грн. 00 коп., слід відмовити.

Також, позивачка на підтвердження завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 800 грн. 43 коп. надала чеки ТОВ "Хустфарм".

Позивачем наданими доказами доведено, що їй було лікарем рекомендовано медичний препарат Тенікам, за який вона оплатила 1 939 грн. 00 коп., та медичний препарат Тійозид, за який вона оплатила 395 грн. 00 коп., всього 2 334 грн. 00 коп.

Однак, інші докази не доводять розмір завданої шкоди, оскільки позивачкою не додано доказів про те, які їй були призначені інші ліки та препарати, і що такі були придбані за призначенням лікаря.

Суд не бере до уваги листок з назвами шести медикаментів, який позивач долучила в судовому засіданні, оскільки даний листок не підтверджує, що зазначені в ньому медикаменти були призначені лікарем позивачу.

Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача 10 650 грн. 00 коп. недоотриманої заробітної плати, оскільки спричинені їй відповідачем тілесні ушкодження не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, і перебування позивача з 01 серпня по 31 серпня 2025 року у відпустці без збереження заробітної плати не могло бути наслідком отриманих тілесних ушкоджень.

А тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, і з відповідача в користь позивача слід стягнути 3 934 грн. 00 коп. (витрати за КТ кульшових суглобів та кісток тазу та за додаткове виведення результатів на диск в день обстеження та витрати за придбання медичних препаратів Тенікам та Тійозид).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Суд визнає аргументованими доводи позивачки щодо спричинення їй моральної шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із нанесенням їй відповідачем тілесних ушкоджень, які встановлені вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025 року.

Так, позивачка відчувала фізичний біль під час ушкодження її здоров`я, перенесла стресову ситуацію, також неправомірні дії відповідача потягли за собою відчуття дискомфорту через отриманні травми, погіршення стану здоров`я. Таким чином, порушився звичний уклад життя позивачки.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру дій винного та ступеню наслідків, характеру моральних хвилювань та порушення життєвих зв`язків потерпілої, що відчуває моральні страждання, дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача моральної шкоди на користь позивачки в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 10-13, 18, 81, 83, 84, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 3 934 (три тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2025 року.

Суддя В.В. Ніточко