Справа № 576/1880/25
Провадження № 2/576/599/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу№ 576/1880/25
за позовомТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»
доОСОБА_1
простягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи та представники:не викликались

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» через свого представника Дараган Ю.О. звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 05.05.2021 в розмірі 23 312,67 гривень та понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № від 05.05.2021, за яким останнім отримані кредитні кошти.

На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановленні договором.

15.05.2024 між АТ «ТАКСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № Н1/11/19-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАКСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАКСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу № Н1/11/19-Ф реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 312,67 грн., з яких: - 13 475,44 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,78 грн загальна заборгованість по відсоткам, 9 836,45 грн загальна заборгованість по комісії.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 05.05.2021 в розмірі 23 312,67 грн.

Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву.

Сторони повідомлені про розгляд справи в установленому порядку.

Від відповідача надійшов відзив на позов, який по суті є клопотанням про зупинення провадження у справі з огляду на те, що ОСОБА_1 проходить дійсну військову службу. До клопотання не надано доказів, що він проходить службу станом на день розгляду справи, тому суд не вбачає підстав для зупинення провадження.

Інших заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.05.2021 між ТОВ «ФК «ЦФК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № (а.с. 4).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`зується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором.

Згідно п. 1.2 договору кредит надається позичальнику в сумі 23 100 грн строком на 24.

Позичальник зобов`зується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 5387162, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.3 договору).

В паспорті кредиту № 5387162 визначено, що сума кредиту становить 23 100 грн, строк, на який надається кредит 24, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом протягом трьох банківських днів від дня укладення договору, мета отримання кредиту будь-які законні цілі, процентна ставка 2,7% щомісяця від суми кредиту згідно графіку платежів. В свою чергу графік платежів є частиною паспорту кредиту, останній платіж визначений 28.04.2023 (а.с. 4-5).

Також позивачем надана копія заяви-анкети на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 5 зворот).

07 жовтня 2016 між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 (а.с. 9-10).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності до умов договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановленні цим договором.

Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (п. 2.2. договору).

15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф (а.с. 11-13), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договороами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1).

Пунктом 2.2 договору факторингу визначено, що фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг.

Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1 цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками априйому-передачі реєстру прав вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.3 договору).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в сумі 23 312,67 грн., з яких: 13 475,44 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 0,78 грн - заборгованість по відсоткам, 9 836,45 грн - заборгованість по комісії (а.с. 16).

Аналогічна сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості, який складено представником позивача (а.с. 8).

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту виконання первинним кредитором умов договору із відповідачем (відсутні докази надання кредитних коштів), використання останнім грошових коштів, а також переходу права вимоги від первинного кредитора до ПАТ «ТАСКОМБАНК».

Належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження, що кредитні кошти перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 або отриманні ним особисто в касі банку.

Складений та наданий представником позивача розрахунок заборгованості містить інформацію лише щодо сум заборгованості з моменту укладення договору факторингу, але не відображає виникнення цієї заборгованості та не є первинним документом, не підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Однак в якості доказу відступлення прав вимоги первинним кредитором до ПАТ «ТАСКОМБАНК» позивач надав лише копії 1-2 та 7-8 сторінок договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 без додатків, що унеможливлює встановлення взаємозв`язку між цим договором та відповідачем.

Крім того, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надані до суду докази на підтвердження оплати за договором про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР», а також доказів про те, що боржник повідомлений про зміну кредитора за договором позики.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи відсутність доказів надання кредитних коштів первинним кредитором відповідачу, відсутність доказів їх використання останнім, відсутність доказів переходу права вимоги від первинного кредитора до ПАТ «ТАСКОМБАНК», відсутність доказів виникнення суми заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 27 листопада 2025 року.

Суддя Л.М. Усенко