РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/502/25

Провадження №2/458/215/2025

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

третя особа Турківський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Турківський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

19.05.2025 позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Миньо М.М. подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Турківський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить припинити з 05.04.2025 стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відстоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються з неї на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Турківського районного суду Львівської області від 28.12.2022 №458/744/22, 2-н/458/48/2022.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 09.08.2012 перебували в шлюбі, від якого в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.09.2021 шлюб між ними розірвано. Турківським районним судом Львівської області видано судовий наказ в справі №458/744/22 від 28.12.2022, за яким Турківським ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утриманння неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (ВП 72923077). Станом на дату видачі судового наказу №458/668/21 неповнолітній син ОСОБА_4 , фактично проживав без реєстрації зі своїм батьком відповідачем ОСОБА_2 у с. Бітля, будучи, водночас, зареєстрованим за місцем реєстрації та проживання своєї матері позивача ОСОБА_1 . З 05.04.2025 і на даний час дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Оскільки місце проживання дитини змінилося, і на даний час син проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, відтак змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів, а тому вважає, що наявні підстави для припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідача.

Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав, надіслав письмове заперечення.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Суд своєю ухвалою від 29.05.2025 відкрив провадження у справі, визначив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.

15.07.2025 ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав клопотання про припинення судового провадження в справі на підставі ст. 251 ЦПК України, оскільки він мобілізований до ЗСУ з 05.04.2025 і по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Суд своєю ухвалою від 21.07.2025 відмовив у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі. Продовжив строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів з дня постановлення ухвали.

Суд своєю ухвалою від 06.08.2025 задоволив клопотання представника позивача адвоката Миньо М.М. про витребуваннядоказів від військової частиниНОМЕР_1 .

19.08.2025 та 29.08.2025 на виконання ухвали суду від 06.08.2025 від військової частиниНОМЕР_1 надійшла відповідь, згідно якої відповідач ОСОБА_2 проходить службу у в/ч НОМЕР_1 та бойових завдань в зоні бойових дій не виконує.

04.09.2025 відповідач ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до суду заперечення на позовні вимоги.

09.09.2025 представник позивача адвокат Миньо М.М. через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив не брати до уваги документ під назвою "Заперечення", який надійшов на адресу від імені відповідача ОСОБА_2 , оскільки такий не підписаний відповідачем, відтак невідомо ким складений, а також його копія ні позивачу, ні йому як представнику позивача, в порядку вимог ЦПК України не надсилався.

Суд своєю ухвалою від 25.09.2025 продовжив строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів з дня постановлення ухвали.

Суд своєю ухвалою від 16.10.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Миньо М.М. в судове засідання не прибули,представник позивача через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив провести розгляд справи за відсутності позивача та його прежставника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять задоволити. У разі неприбуття інших учасників справи не заперечують щодо проведення судового засідання без його фіксації технічними засобами.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за місцем проживання та проходження військової служби, у судове засідання повторно не прибув. Згідно з відповідями в/ч НОМЕР_1 , відповідач від отримання повісток про виклик в судові засідання та копії ухвали суду відмовився, висловив небажання брати участь у судовому засіданні.

Представник третьої особи Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути позовну заяву без участі представників відділу ДВС.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 17.09.2021, справа №458/668/21, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами в справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено повторною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Як видно з копії паспорта № НОМЕР_3 від 12.03.2021, орган що видав 4640 на ім`я гр. ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Либохора Турківський район Львівська область.

Згідно з копією Витягу з реєстру Боринської територіальної громади від 16.04.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 19.06.1992 в АДРЕСА_1 .

Згідно з копією Витягу з реєстру Боринської територіальної громади від 19.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 21.10.2015 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до судового наказу виданого Турківським районним судом Львівської області від 28.12.2022 з ОСОБА_1 присуджено стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітннього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

02.10.2023 старшим державним виконавцем Турківського відділу ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ілинич І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 72923077), копії яких скеровано сторонам виконавчого провадження.

З копії довідки старости села Либохора виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області М.Ф. Щур за №655 від 06.05.2025, яка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видно про те, що її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований і фактично проживає з 05.04.2025 за адресою АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманнні.

Як видно з відповідей військової частини НОМЕР_1 №11185 від 18.08.2025 та №11276 від 20.08.2025, ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться за місцем постійної дислокації у Львівській області. Бойових завдань в зоні бойових дій ОСОБА_2 не виконує. Участі в попередньому судовому засіданні 19.08.2025 ОСОБА_2 брати не може, оскільки проходить військово-лікарську комісію з метою визначення придатності для подальшого проходження військової служби у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Львів.

Відповідно до відповіді військової частини НОМЕР_1 №13706/1 від 30.09.2025, військова частина повідомляє, про те, що ОСОБА_2 відмовився від отримання повістки та висловив небажання брати участь у судовому засіданні.

Згідно з відповіддю військової частини НОМЕР_1 №15311/1 від 22.10.2025, військова частина повідомляє, про те, що ОСОБА_2 відмовився від отримання повістки про виклик в попереднє судове засідання 16.10.2025 та копії ухвали суду від 25.09.2025.

Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.

Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо припиненням стягнення аліментів на утримання дитини із матері дитини (сімейні правовідносини).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із п. 17 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета спору - припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення спору щодо припинення стягнення аліментів, дійшов наступних висновків.

При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом об`єктивно встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає з батьком на користь якого стягуються аліменти з позивача - матері дитини, а проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .

Обставин, що свідчать про протилежне, суд не встановив.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем ОСОБА_1 з 05.04.2025 підтверджується копією довідки старости села Либохора виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області М.Ф. Щур за №655 від 06.05.2025, а також те, що її син повністю знаходиться на її утриманні, і є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини 2 статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення від сплати аліментів у подальшому.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 не спростував доводів позовної заяви, доказів зворотнього суду не надав.

Від імені відповідача ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку до суду надійшло заперечення, однак враховуючи, що таке заперечення подане в порушення вимог ст. 180 ЦПК України, суд не бере таке до уваги.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини.

Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку матір - платника аліментів, утримувати дитину.

Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Таке припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №477/1165/20, від 03.02.2021 у справі №125/2525/18, від 26.12.2019 у справі №219/6287/17, від 26.09.2019 у справі №760/32225/18, від 27.02.2019 у справі №307/1186/17, від 29.06.2022 у справі №596/826/21, від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18 від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21.

Враховуючи встановлені судом конкретні обставини в справі, повно і всебічно дослідивши докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина є обґрунтованою, доведеною позивачем і не спростовано відповідачем, подано належні, достатні та допустимі докази того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення судового рішення про стягнення аліментів, та підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи видно, що позивач за подання цього позову сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № №7692-0497-6225-9898 від 18.05.2025.

Враховуючи те, що пововні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стгянути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 2000,00 грн.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

19.06.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Миньо М.М. укладено Договір №19-06-21 про надання професійної правничої (правової) допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи адвокатом Миньо М.М. долучено: 1. Договір №19-06-21 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.06.2021; 2. Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 3. Ордер серії ВС № 1365982 від 16.05.2025; 4. Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (звіт про надані юридичні послуги) №19-06-21-4 від 20.11.2025, згідно якого загальна сума оплати адвокату становить 2000,00, з яких за надання консультацій - 500,00 грн; за складання позовної заяви - 1500,00 грн; 5. Квитанція №19-06-21-4 до прибуткового касового ордера від 20.11.2025 на суму 2000,00 грн.

Відтак, суд з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі витрати є співмірними, реальними та підтверджені належними доказами, а отже підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Турківський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів на утримання дитини.

Припинити з 05.04.2025 стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відстоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Турківського районного суду Львівської області від 28.12.2022 №458/744/22, 2-н/458/48/2022.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Турківський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 82500, м. Турка, Майдан Шевченка, 26-Б, Самбірський район Львівська область).

Повне рішення суду складено та підписано 27.11.2025.

Суддя О.І. Кшик