Справа № 212/2863/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання - Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/2863/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за заповітом та законом.

В судовому засіданні брали участь:

представник позивача адвокат Дербін Д.О.,

відповідачка - ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

19.03.2024 року адвокат Дербін Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї, спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , є її онука ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 , хворіла, перебувала на обліку в Криворізькій міській лікарні № 9 Дніпропетровської обласної ради, не могла самостійно пересуватись, приготувати собі їжу, потребувала стороннього догляду, опіки, знаходилась постійно в лежачому стані, потребувала застосування памперсів, тому вона, ОСОБА_1 , проживала разом з сестрою, здійснювала за нею постійний догляд, готувала їй їжу, прибирала по домогосподарству, купувала ліки, викликала лікарів. Натомість онука ОСОБА_2 , мешкала окремо, та коли ОСОБА_3 перебувала в безпорадному стані, не надавала ніякої допомоги, хоча знала про стан здоров`я своєї бабусі.

15.04.2024 року ухвалою суду позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

26.04.2024 року представник Позивача звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів з метою усунення недоліків, наведених в ухвалі суду від 15.04.2024 року, посилаючись на те, що не може самостійно отримати відомості щодо особистих даних Відповідача.

23.05.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання, якою також задоволено клопотання представника Позивача та витребувано у приватного нотаріуса Криворізької районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.06.2024 року представник Відповідача адвокат Дубова О.А. подала до суду відзив на позов, в якому просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що обставини наведені у позові не відповідають дійсності і не підтверджуються належними доказами, та зазначила, що Відповідачка є онукою ОСОБА_3 , оскільки матір Відповідачки - ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 . При цьому матір Відповідачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за життя, коли Відповідачці було шість місяців, покинула її, тому Відповідач була влаштована до Дніпропетровського будинку дитини № 1, де перебувала до чотирьох років, а в подальшому вона була переведена до Дніпропетровського дошкільного дитячого будинку № 6, а потім до школи інтернату № 3 м. Дніпропетровська, де виховувалась до 17 річного віку, тобто Відповідач була дитиною, що позбавлена батьківського піклування, а після смерті матері їй було надано статус дитини сироти. Перебуваючи в школі інтернаті, Відповідачка намагалася самостійно розшукати свою матір, при цьому, будь які родичі та близькі люди Відповідачку не відвідували і її долею не цікавились. В 2004 році Відповідачка отримала відомості про те, що її матір померла, та їй стало відомо, що у неї є бабуся ОСОБА_3 та старша сестра, яка також виховувалась в дитячому будинку. Сестра написала їй листа, в якому повідомила, що їх матір померла у 2003 році, і що ні сестрі, ні бабусі взагалі не було відомо про її народження та існування. На той час бабуся ОСОБА_3 за віком вже не мала можливості оформити над нею опіку, але вона стала постійно відвідувати Відповідачку в інтернаті, забирала її на вихідні, свята та канікули до себе до дому. У 2011 році, у віці 17 років, Відповідачка вступила до державного професійно - технічного навчального закладу «Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту», який закінчила у 2014 році. Під час навчання Відповідачка мешкала у гуртожитку навчального закладу, де була також зареєстрована, навчалася у вечірній школі, здобула базову загальну середню освіту, потім і повну загальну середню освіту та отримала диплом. У вказаний час Відповідач продовжувала спілкуватись із своєю бабусею ОСОБА_3 , приїздила до неї додому в місто Кривий Ріг, допомагала по господарству, але не мала свого власного житла та будь яких доходів, крім стипендії, тому бабуся надавала їй матеріальну допомогу. Після закінчення навчання Відповідачка фактично створила власну сім`ю та стала проживати разом з ОСОБА_5 , та з 2019 року, за його згодою, була зареєстрована за місцем його проживання в м. Кам`янське Дніпропетровської області. З 2004 року та до смерті бабусі вона постійно спілкувалася з нею, відвідувала її, спочатку сама, а потім разом з цивільним чоловіком. Вона привозила бабусі продукти харчування, інші необхідні речі, допомагала по господарству, надавала грошові кошти, поповнювала їй рахунок на мобільному телефоні. ОСОБА_3 була людиною похилого віку, та мала захворювання притаманні її віку, але вона не була прикутою до ліжка, самостійно пересувалася за допомогою ходунків, вона не потребувала послуг особистої гігієни та застосування памперсів, вона саме себе обслуговувала, сама готувала собі їжу, була дієздатною, самостійно приймала рішення, що стосувалися її життя та майна. Оскільки дочка та син ОСОБА_3 померли, вона перебувала на обліку в КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Покровському районі» Криворізької міської ради, та обслуговувалась за місцем проживання соціальним робітником 2 рази на тиждень. Разом з цим Відповідачка постійно відвідувала бабусю, надавала їй постійну допомогу, постійно спілкувалася з нею та соціальним робітником по телефону. При цьому ОСОБА_1 ні коли не проживала разом з ОСОБА_3 , та не здійснювала за нею догляд, бо бабуся цього не потребувала, та між сестрами на протязі тривалого часу були напружені стосунки. 07.11.2017 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла Відповідачці усе належне їй майно, але правовстановлюючі документи на належну їй квартиру, залишились у неї на зберіганні. Про смерть бабусі Відповідачка дізналася від двоюрідної сестри бабусі, якій зателефонувала бо бабуся не відповідала на її дзвінки. 04.12.2023 року Відповідачка приїхала до м. Кривий Ріг, зупинилася у своєї сестри, та 05.12.2023 року була присутня на похованні бабусі, але Позивачка не спілкувалася з нею та не пропонувала приймати участь у організації поховання, забрала ключі від квартири ОСОБА_3 та забрала правовстановлюючі документи на квартиру. Відповідачка 26.01.2024 року подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за заповітом, а 04.06.2024 року звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус в усній формі повідомила, що це не можливо, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про усунення її від права на спадкування. Крім того зазначила, що Відповідачка ні коли не мала у власності житла, натомість відповідачка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має у власності трикімнатну квартиру у м. Кривий Ріг, в якій проживає та житловий будинок, розташований також у м. Кривому Розі.

30.08.2024 року ухвалою суду за клопотання представника Позивача витребувано від КНП «Криворізька міська лікарня № 9» Криворізької міської ради медичну карту Василенко Анфіси Федорівни; та за клопотанням представника Відповідача витребувано від КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Покровському районі» Криворізької міської ради відомості про обслуговування ОСОБА_3 .

07.10.2024 року КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Покровському районі» Криворізької міської ради на виконання ухвали суду від 30.08.2024 року надано запитувану судом інформацію.

14.10.2024 року на виконання ухвали суду від 30.08.2024 року КНП «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради надано оригінал медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_3 , яка містить відомості про лікування ОСОБА_3 у 2001 році, але не містить відомостей на підтвердження заявлених позовних вимог.

25.10.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дербін Д.О. позов ОСОБА_1 підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав наведених у відзиві.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , допит якої здійснено за клопотанням Позивача, суду повідомила, що вона на протязі тривалого часу перебувала в дружніх відносинах з сестрами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим до вересні 2023 року приходила в гості до ОСОБА_3 , а після цього спілкувалася з сестрами за телефоном. За наведених обставин їй відомо, що ОСОБА_3 за станом здоров`я потребувала допомоги, яку їй надавала ОСОБА_1 , яка інколи залишалась на ніч у ОСОБА_3 , а останні два місяці до дня смерті ОСОБА_3 , Позивач постійно знаходилась поряд з ОСОБА_3 . Крім того, повідомила, що ОСОБА_3 під час телефонного спілкування повідомляла, що до неї приїздила онука, якій вона хоче залишити квартиру.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , допит якої здійснено за клопотанням Позивача, суду повідомила, що вона є родичкою сестер ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим приходила до ОСОБА_3 провідувати її, оскільки остання та віком була хворою людиною. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що остання склала заповіт на онуку, але онука їй не допомагає, не приїздить до неї, хоча не працює. Натомість ОСОБА_1 весь час надавала сестрі допомогу. При цьому ОСОБА_1 проживала окремо, але коли ОСОБА_3 було дуже погано Позивачка залишалась та надавала допомогу. Крім того повідомила, що ОСОБА_3 з вересня 2023 року за станом здоров`я була в безпорадному стані, самостійно не могла себе обслуговувати, тому в її догляді використовували памперси, які вона також купувала та передавала для ОСОБА_3 .. У зв`язку з такою поведінкою онуки ОСОБА_3 мала намір переписати заповіт, але не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , допит якої здійснено за клопотанням Відповідачки, суду повідомила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . При цьому з ОСОБА_3 у неї були більш тісні, дружні відносини, та вона часто приходила її відвідувати; з ОСОБА_1 у неї були нормальні відносини, вони спілкувались, але не так часто. Коли стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршувався, вона телефонувала їй (свідку) та просила викликати швидку медичну допомогу, вона викликала, та після цього телефонувала ОСОБА_1 щоб та йшла до ОСОБА_3 , бо вона її рідна сестра, та тільки після цього ОСОБА_1 йшла до сестри, та знаходилась із сестрою 2 3 дні доки ОСОБА_3 не стане краще. Також свідок зазначила, що вона значно частіше відвідувала ОСОБА_3 ніж її рідна сестра ОСОБА_1 , та інколи після виклику швидкої медичної допомоги приходила до ОСОБА_3 раніше ніж ОСОБА_1 . Крім того, свідок зазначила, що ОСОБА_3 не була лежачою, вона потихеньку пересувалась по квартирі, сама собі готувала їжу та здійснювала за собою догляд; памперси в її догляді не використовували; за день до смерті вона спілкувалась з ОСОБА_3 по телефону та з її слів знає, що вона потихеньку пересувається по квартирі, та поряд з нею знаходилась ОСОБА_1 . Раніше ОСОБА_3 повідомляла, що вона склала заповіт на онуку, яка неодноразово до неї приїжджала, перебувала у неї два тижні, та допомагала їй.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , допит якої здійснено за клопотанням Відповідачки, суду повідомила, що вона з 2013 року проживала по сусідству з ОСОБА_3 , у зв`язку з чим знайома з Відповідачкою, яка є її онукою, та яка приїжджала до бабусі на тривалий час та допомагала по господарству. ОСОБА_3 пересувалась у дворі за допомогою ходунків, та вона як сусідка надавала їй допомогу, а вона ( ОСОБА_3 ) пригощала її дітей оладками, які сама готувала. Востаннє відвідувала ОСОБА_3 влітку 2023 року, та бачила, що їй привозять молоко, з якого вона готувала собі каші.

Заслухавши представника позивача, відповідача, свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (аналогічні норми містить ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 156/1111/20, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 24.10.2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-9), є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-16); та здійснювала організацію поховання ОСОБА_3 (а.с.21-22)..

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.12.2023 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.17), яка за життя з 26.06.2006 року по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; крім неї інші особи у вказаній квартирі, на день її смерті, зареєстровані не були (а.с.111). Зазначена квартира ОСОБА_3 належала на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22.03.2002 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованої в реєстрі № 332 (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народилась в місті Кривий Ріг, згідно відомостей, наведених у паспорті громадянина України, виданого на її ім`я, з 05.09.2011 року по 20.06.2014 року була зареєстрована в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , з 13.06.2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.49), тобто за місцем реєстрації співмешканця ОСОБА_5 (а.с.78); та є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.50), яка згідно пояснень Відповідачки, є дочкою ОСОБА_3 , що Позивачкою не оспорювалось. Згідно наданих Відповідачкою документів, вона у віці 6-ти місяців була покинута матір`ю (а.с.60), внаслідок чого перебувала в Дніпропетровському будинку дитини до 4-х років на повному державному забезпечені, а пізніше переведена в дитячий будинок, та школу інтернат; згідно матеріалів, наданих зазначеними державними установами, дитиною, в період часу з 16.08.1995 року по 01.09.2002 року, батьки, родичі не цікавились, не відвідували, не приймали участі у вихованні та матеріальному забезпеченні (а.с.54-59). 18.08.2010 року на ім`я директора НРЦ надійшла заява від ОСОБА_3 , відповідно до якої заявник просила дозволу забрати онуку ОСОБА_2 для оздоровлення з 19 по 29 серпня 2010 року (а.с.53). У 2003 році КЗО «Навчально реабілітаційний центр «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради звертався до Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Жовтневого району м. Кривий Ріг з клопотанням здійснити соціальне інспектування сім`ї ОСОБА_3 та зробити акт обстеження житлових умов за адресою: АДРЕСА_1 ; та повідомив, що в Центрі навчається ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка має статус дитини сироти; ОСОБА_3 являється бабусею дівчинки. Акт обстеження потрібен з метою надання бабусі дозвіл забрати онуку на канікулярні дні (а.с.79-81). ОСОБА_2 у 2012 році закінчила Комунальний заклад «Середня загальноосвітня школа № 31 з класами вечірньої форми навчання м. Дніпродзержинська»; у 2014 році ОСОБА_2 здобула повну загальну середню освіту у Державному професійно технічному навчальному закладі «Дніпропетровський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту»; у 2014 році ОСОБА_2 закінчила Державний професійно технічний навчальний заклад «Дніпропетровський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту» (а.с.75).

ОСОБА_3 за життя, 07.11.2017 року склала заповіт на ім`я ОСОБА_2 , 19.07.1994 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., та зареєстрований в реєстрі за № 1-1660 (а.с.62).

26.01.2024 року ОСОБА_2 склала заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , справжність підпису якої на заяві про прийняття спадщини, засвідчено державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстрі за № 2-130, та відповідно направлено вказану заяву приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Кульбіда Є.М. (а.с. 63-64).

25.12.2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кульбіда Є.М. заведено Спадкову справу № 138/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідно до якої позивач ОСОБА_1 25.12.2023 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті рідної сестри - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якої додала документи на підтвердження родинних зв`язків та довідку про реєстрацію свого місця проживання, відповідно до якої, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.104-107); нотаріусом було витребувано довідку про місце реєстрації спадкодавця - ОСОБА_3 , відповідно до якої спадкодавець з 26.06.2006 року по день смерті була зареєстрована за алресою: АДРЕСА_1 (а.с.111); 06.02.2024 року з Другої криворізької державної нотаріальної контори до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбіда Є.М., надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.115-118).

04.06.2024 року заступником директора Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Покровському районі» Криворізької міської ради, на ім`я ОСОБА_2 складено лист № 17, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку з 2011 року, обслуговувалась за місцем проживання соціальним робітником за рахунок бюджетних коштів 2 рази на тиждень. За станом здоров`я послуг особистої гігієни не потребувала. Знята з обліку згідно наказу по установі № 483 від 04.12.2023 року у з в`язку зі смертю (а.с.77,174).

07.10.2024 року директором Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Покровському районі» Криворізької міської ради на виконання ухвали суду від 30.08.2024 року наданий інформаційний лист, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , та отримувала соціальну послугу у територіальному центрі з 08.07.2011 року за рахунок бюджетних коштів 2 рази на тиждень. У період з 08.07.2011 року по 17.04.2020 року проживала зі своїм чоловіком - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який отримував соціальні послуги від територіального центру в зазначений період. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 проживала сама. В період з 08.07.2011 30.06.2021 року, а також з 01.11.2023 08.12.2023 роки обслуговування здійснював соціальний робітник ОСОБА_11 , яка на даний час продовжує працювати в установі. В період з 30.06.2011 01.10.2023 роки обслуговування здійснював соціальний робітник ОСОБА_12 , яка на даний час продовжує працювати в установі. В період з 01.10.2023 01.11.2023 роки обслуговування здійснював соціальний робітник ОСОБА_13 , яка з 22.03.2024 року звільнена (а.с.129).

Отже, з наданих сторонами доказів судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; спадкоємицею після смерті якої за заповітом є ОСОБА_2 , яка у визначений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Позивачкою не оспорювалось дійсність зазначеного заповіту.

При цьому обставини, наведені у ч. 2 ст. 1223 ЦК України, а саме, відсутність заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, не настали, тому підстав для закликання до спадкування спадкоємців за законом судом не встановлено.

Що стосується посилання Позивача на ч. 5 ст. 1223 ЦК України, відповідно до якої, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, то як вбачається з наведеної норми, вона може бути застосовано до спадкоємця за законом. Натомість, матеріали справи свідчать про те, що Відповідач є спадкоємцем за заповітом.

Крім того, суд зазначає, що твердження Позивачки про те, що вона проживала разом з спадкодавцем у зв`язку з перебуванням спадкодавця у безпорадному стані, не доведено належними доказами, та спростовано Відповідачем; твердження Позивачки про те, що Відповідачка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані, спростований належними доказами, наданими Відповідачем; посилання Позивачки на ч. 2 ст. 1259 ЦК України, відповідно до якої, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, суд до уваги не приймає, оскільки зазначена норма також стосується спадкування за законом, тому не може бути застосовано до спадкування за заповітом.

Також, виходячи з усталеної практики Верховного Суду, суд зазначає про наступне.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

За таких підстав, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4 - 13, 17, 18, 76 -83, 89, 263-265, 273, 352 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за заповітом та законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 02.12. 2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна