ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9644/25 Справа № 215/5475/24 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2025 року, ухвалене суддею Квятковським Я.А. в місті Кривому Розі, (повне судове рішення складено 15 липня 2025 року),

ВСТАНОВИВ

У серпні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank»від 08.09.2021 року в сумі 25 737,71 грн., посилаючись на порушення ним своїх зобов`язань за даним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 08.09.2021 року було укладено договір про надання банківських послуг Monobank, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ними Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку із вказаними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідачки, станом на 28.12.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 25 737,71 грн. за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з останньої, а також просить стягнути сплачені при подачі позову судові витрати 3028 грн. судового збору.

Заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

АТ «Універсал Банк», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого за неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів Банку, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення, заявлених позивачем позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що послуги Банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, такі правила є загальнодоступними на сайті Банку, відтак відповідач був ознайомлений саме з Умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви. Також в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи і таким чином, з використанням доступу до мережі Інтернет відповідач має доступ до тарифів та реальну можливість з ними ознайомлюватись, зокрема і перед зверненням до Банку для отримання послуг та укладення договору банківського обслуговування.

Звертає увагу на те, що підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх у мобільному додатку.

Позивач зазначає, що спосіб укладення електронного кредитного договору відповідає вимогам чинного законодавства, тому вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недосягнення всіх істотних умов кредитного договору, таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки при підписанні кредитного договору сторонами були визначені усі умови, які визначають предмет кредитного договору, порядок та строк його надання позичальнику, строк та порядок повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати, право Банку самостійно здійснювати списання відсотків. Вказує, що на підтвердження погашення та виникнення заборгованості за кредитом Банком надано розрахунок заборгованості, з якого видно періоди виникнення боргу та факт ухилення відповідача від сплати заборгованості.

Звертає увагу на те, що суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, тому останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, оскільки вирішення спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Вказує, що доказів, які б спростовували правильність наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписано шляхом накладення електронного підпису, згенерованого у цей самий день, анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк».

У пунктах 1,2 Анкети-заяви відповідачка виразила прохання відкрити на її ім`я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку.

У п. 2 зазначено строк пільгового періоду користування кредитом, процентна ставка. Решта умов визначені в Договорі та Тарифах.

Згідно з наданим позивачем витягом з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні баньківських послуг долучені до позову умови та правила набули чинності з 27.11.2022 року.

Відповідно до розділу 3 паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема є: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту від 0 до 500000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку) грн; строк кредитування 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита у банку на підставі укладеного договору про надання банківських послуг.

У розділі 7 паспорту зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору. Додана до позову копія паспорту споживчого кредиту не містить ідентифікуючих ознак позичальника та доказів підписання споживачем паспорту споживчого кредиту.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за Договором від 08 вересня 2021 року станом на 18 червня 2024 року, яка становить 25 737,71 грн (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог виходив з їх недоведеності та необґрунтованості. При цьому, суд виснував, що АТ «Універсал Банк» не надало беззаперечних доказів на підтвердження укладення 08 вересня 2021 року кредитного договору з відповідачем, ознайомлення відповідача з умовами кредитного договору, встановлення кредитного ліміту, його розмір, видачі відповідачу кредитної картки та перерахування на неї кредитних коштів, користування кредитом та розмір заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами сторони позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст.1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено упункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотн або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку проте, що будь-який вид договору, який складається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб - сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Закон Українивід 03.09.2015року №675-VIII «Про електроннукомерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11Закону України «Про електроннукомерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електроннукомерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, наявними у справі доказами наданими позивачем по справі встановлено, що 08.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08.09.2021 року та отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

У п.1, 2 Анкети-заяви, яка особисто підписана ОСОБА_1 електронним цифровим підписом вказано: «Ця Анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів MONOBANK I Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням WWW.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщенні за посиланням www.monobank/ua/rates, складають Договір про наданн банківських послуг (далі Договір). Підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, я: прошу відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на моє ім`я № НОМЕР_1 . Прошу встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом».

У п.4 Анкети-заяви вказано: «Засвідчую генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 02b0652e6b35bd2f1f3fd3971bf2ac0e57cca0f9fe2fbe5b83761bd19eaead4989, що буде використовуватися мною для вчинення правочинів та платіжних операцій.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Отже, у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Наведене свідчить про належне укладення 08.09.2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконала.

Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

За розрахунком заборгованості, станом на 18.06.2024 року у відповідачки утворилася заборгованість у розмірі 25 737,71 грн, яка складається із 25 737,71 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0.00 грн.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, надавши відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 здійснювала операції по зняттю із своєї банківської карти, а коштів на поповнення вносив недостатньо, у останньої виникла непогашена заборгованість. Оскільки на рахунку відповідача не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшувалася на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, тому згідно ст.ст. 509, 526, 1054ЦК України з відповідачки на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 08.09.2021 року на загальну суму 25 737,71 грн. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в Анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, Тарифам та Умовам, що були отримані відповідачем у мобільному додатку перед укладенням кредитного договору, а також сумам, отриманим відповідачем, а також сумам, які були сплачені відповідачем на погашення кредитної заборгованості.

Відповідачем розрахунок заборгованості, який є належним доказом не спростовано, свого розрахунку боргу, відповідно до умов Кредитного договору суду не надано, а відтак колегія суддів бере до уваги цей доказ і повністю з ним погоджується.

З огляду на те, що суд помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про повне задоволення заявлених Банком позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, належним чином не оцінив надані позивачем докази, надав неправильну правову оцінку доводам позивача, то ухвалене судове рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати зі сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову позивач згідно з платіжним дорученням сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с.35), а за подачу апеляційної скарги 4 542,00 грн (а.с.93), що разом складає 7570,00 грн.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог тому, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 7570,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.09.2021 року у розмірі 25 737,71 грн станом на 18.06.2024 року та витрати зі сплати судового збору в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 7570,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: