УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27 листопада 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кокошка О.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Акцент-банк» за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача Шкапенко О.В. подав до суду заяву про відмову від позову, в якій просив прийняти відмову позивача від позову, закрити провадження у вказаній справі. Представник позивача у заяві повідомив, що позивачу наслідки відмови від позову відомі та зрозумілі. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив заборгованість за вказаним договором. Позивач не підтримав свої вимоги та відмовився від позову повністю.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши клопотання представника позивача, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як вбачається зі справи, позивач у поданій позовній заяві просив стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 45343,75 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

За подання до суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 2422 грн 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 07.10.2025 №248.

28.10.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.11.2025 представник позивача надав до суду заяву про відмову від позову, в якій просив прийняти відмову позивача від позову, закрити провадження у справі, оскільки відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором.

Від інших учасників справи до суду не надходило заяв, клопотань.

Таким чином, судом встановлено, що сторони вирішили спір в повному обсязі, про що повідомляє представник позивача у його заяві.

Відмова від позову є правом позивача, підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 (справа №2-2394/2009) зазначив, що подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

За таких обставин на підставі ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у вказаній справі підлягає закриттю, оскільки відмова позивача від позову є формою реалізації його прав, а відмова від позову не суперечить законодавству та не порушує права, інтереси сторін та інших осіб, то враховуючи, що судом невстановлені підстави для неприйняття відмови від позову, вказана відмова приймається судом.

Керуючись ст.ст. 206, 255-256, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову представника позивача від позову Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити відповідачу, що наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 27.11.2025.

Суддя О. Б. Кокошко