Справа № 128/3091/25

РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Нагірняк Т.А.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 , яка була інвалідом 2-ї групи, одинокою із народження та страждала на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, із змішаним апатико-абулічним параноїдним типом дефекту, внаслідок чого вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з чим потребувала постійного стороннього догляду. З липня 2016 року із ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3 та здійснювала за нею догляд. Рішенням Вінницького районного суду від 12 липня 2017 року, ОСОБА_4 призначено опікуном над ОСОБА_2

Згідно заяви ОСОБА_2 була одинокою, близьких родичів не мала, та оскільки ОСОБА_1 здійснювала за нею постійний догляд, вона з липня 2016 року поселилась разом із ОСОБА_2 в її житловому будинку по АДРЕСА_1 . Разом вони стали фактично членами сім`ї, пов`язаними спільним побутом. За зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не проживала, за зазначеною адресою проживала її матір. За час спільного проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_2 вони мали спільний побут, спільно харчувалися, ОСОБА_1 доглядала за нею, надавала необхідну допомогу та підтримку, проявляла турботу та піклування. Після того як ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 здійснила її поховання та залишилася проживати по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6148 га. з кадастровим номером :01:009:0199, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спадкоємці за законом інших черг, після смерті ОСОБА_2 відсутні. Відповідно до ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 , як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю, з липня 2016 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до часу відкриття спадщини, доглядала за нею, опікувалась та провела поховання має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги за законом та вважається такою, що спадщину прийняла.

Однак, державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори Вінницької області Каблучко Юлією Володимирівною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1008/02-31 від 14 червня 2025 року ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відсутнє рішення суду щодо встановлення факту постійного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Захарченко О.В. подав суду заяву, згідно якої вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просять вимоги заяви задоволити та винести рішення по справі, змін та доповнень не має.

Заінтересована особа Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області про дату, час та місце судового розгляду повідомлені судом належним чином, у передбаченому законом порядку.

Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 (а.с.5).

ОСОБА_2 була інвалідом 2-ї групи, одинокою із народження та страждала на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, із змішаним апатико-абулічним параноїдним типом дефекту, внаслідок чого вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з чим потребувала постійного стороннього догляду.

З липня 2016 року із ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3 та здійснювала за нею догляд. Померла ОСОБА_2 була одинокою, близьких родичів не мала, та оскільки ОСОБА_1 здійснювала за нею постійний догляд, вона з липня 2016 року поселилась разом із ОСОБА_2 в її житловому будинку по АДРЕСА_1 (а.с.12, 13).

Рішенням Вінницького районного суду від 12 липня 2017 року, ОСОБА_4 призначено опікуном над ОСОБА_2 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6148 га. з кадастровим номером :01:009:0199, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-8).

Спадкоємці за законом інших черг, після смерті ОСОБА_2 відсутні. Державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори Вінницької області Каблучко Юлією Володимирівною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1008/02-31 від 14 червня 2025 року ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відсутнє рішення суду щодо встановлення факту постійного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю з липня 2016 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядала за нею та провела її поховання підтверджується довідкою старости Мізяківсько-Хутірського старостинського округу №71 від 24.06.2025 року, довідкою Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 17.06.2023 року (а.с.13-14).

Дані правовідносини регулюються наступними нормативно-правовими положеннями.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відтак, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також слід зазначити, що у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи».

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03червня 1999року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти, про які просить та надає підтвердження ОСОБА_1 , а їх встановлення має юридичне значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факти про який просить заявник.

Таким чином, встановлення факту проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем та породжує для заявника юридичні наслідки, він зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть змогу реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 11,12, 13,18, 247, 315, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі п`яти років та п`яти місяців до часу відкриття спадщини, тобто, з липня 2016 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25.11.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО