Справа № 606/1389/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

представника позивача адвоката Худої І.Р.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся через представника адвоката Худу І.Р. в суд з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.01.2021 ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2020, до досягнення дітьми повноліття.

З моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , матеріальний та сімейний стан позивача суттєво змінився, а саме 23.12.2023 позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 . У даному шлюбі у них народилася дочка- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_6 має дочку від першого шлюбу, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом із ними однією сім`єю та також знаходиться на його утриманні і вихованні.

Таким чином, на утриманні позивача, крім двох дітей від першого шлюбу, знаходяться ще двоє дітей. Також на утриманні позивача знаходиться його матір, яка ще не є пенсійного віку, однак, на даний час тимчасово не працює. На даний час у позивача матеріальний стан є незадовільним, розмір його доходів значно знизився, у нього немає майна чи додаткових доходів, збільшилися витрати на утриманців.

Визначений судом розмір аліментів 1/2 частки доходів є надто великим, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та утруднює фінансове забезпечення його та третьої дитини, дружини, падчерки та матері.

Враховуючи наведене вище, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області 12.01.2021 у справі № 606/2567/20. Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох їхніх малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.08.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 29.09.2025 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2025.

29.09.2025 до суду від відповідача надійшла заява стосовно позову, яку суд розцінює як відзив на позов, у якому відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає. Окрім сплати аліментів, позивач не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, життям. У відповідача чотири малолітні дитини, вона немає змоги їх повноцінно забезпечувати, оскільки перебуває у декретній відпустці. Аліментів, які сплачує позивач на даний час, не достатньо для двох дітей, у яких з віком зростають потреби.

Ухвалою суду від 28.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Худа І.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, з мотивів викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, покликалась на доводи, викладені нею у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , який розірвано рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19.11.2020 (а.с.12-13).

У шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 19.04.2024 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №31 (а.с.10).

Також, у шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 19.04.2024 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №16 (а.с.11).

12.01.2021 Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено рішення про стягнення аліментів, яким, з урахуванням визнання позову ОСОБА_2 , ухвалено стягувати із нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 (однієї другої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2020, до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-16).

ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 23.12.2023, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.12.2023, актовий запис №126 (а.с.17).

У шлюбі в ОСОБА_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 16.04.2024 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №57 (а.с.18).

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину ОСОБА_8 , батьком дитини є ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке видане 03.06.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1240 (а.с.19).

Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 08.08.2025 за № 1176, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є жителем АДРЕСА_1 , має слідуючий склад сім`ї: дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований в с.Струсів); дочка ОСОБА_12 ія ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована в с.Струсів); дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , падчерка ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із частинами 1-3 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Судом встановлено, що сімейний стан відповідача змінився, у нього на утриманні крім дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від першого шлюбу, також перебуває ще одна донька ОСОБА_7 , яка народилася у другому шлюбі позивача.

Суд відхиляє доводи позивача про перебування на його утриманні його матері та дочки дружини від першого шлюбу, а також погіршення його матеріального становища, оскільки доказів вказаних обставин суду не надано.

Разом з тим, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10.10.2023 у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При визначенні розміру аліментів суд враховує й те, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується обох батьків. Відповідач не довела, що вона несе витрати на утримання дітей у більшому розмірі і що позивач має можливість платити аліменти в розмірі 1/2 частки доходів.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд враховує той факт, що після визначення рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.01.2021 аліментів на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 (однієї другої) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, сімейний стан платника аліментів змінився. На утриманні ОСОБА_2 перебуває дитина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що за змістом положень статті 192 СК України, є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

Відтак, у даній справі встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів - зміна сімейного стану.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, імперативну норму про можливість зміни розміру аліментів, суд доходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.01.2021 по справі № 606/2567/20, шляхом встановлення нового розміру аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно з роз`ясненнями пункту 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265, 430 ЦПК України, статтями 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15 на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2021 року у справі № 606/2567/20.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення суду складено 25.11.2025.

Суддя А.В.Мельник