Справа №949/1920/25
Провадження №2-др/949/5/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Тарасюк А.М.,
при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Пилипчук Аліни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
27 жовтня 2025 року представником позивача Пилипчук А.С. (довіреність №2705/25/04 від 27.05.2025 року) подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їхню користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.
Прийняття додаткового рішення суду у справі передбачено ст. 280 ЦПК України.
Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону)
Статтею 19 Закону передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно зі ст. 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути обґрунтованим та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, представником позивача надано:
- договір про надання правової допомоги № 01/25-СЦ від 01.04.2025 року, укладений з Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» в особі керуючого партнера - адвоката Моісеєнка Максима Юрійовича, та директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Холода Олександра Володимировича (додаток в системі "Електронний суд");
- акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.02.2023, складеного 02.10.2023 з переліком та вартістю послуг, наданих за цим договором на суму 6000,00 грн. (додаток в системі "Електронний суд");
- звіт про виконану роботу від 21.10.2025 року, відповідно до договору Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року (додаток в системі "Електронний суд");
- платіжну інструкцію № СЦ00048252 від 22 жовтня 2025 року про переказ ТОВ "Споживчий центр" АО "Лекс Верітас" грошових коштів в сумі 6000,00 грн., із призначенням платежу "Оплата за надання правничої допомоги згідно дод.угоди №1 до договору № 01/25-СЦ від 01.04.2025, за позовом до ОСОБА_1 " (додаток в системі "Електронний суд").
Відповідно до предмету договору про надання правової допомоги № 01/25-СЦ від 01.04.2025 виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Відповідно до п. 3.1 договору, вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.
Згідно з наданим представником позивача звітом про виконану роботу від 21.10.2025 року, відповідно до договору Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року, у ньому детально розписано види та обсяг робіт.
Вказаний звіт підписаний та скріплений відтискам печатки адвоката.
Верховний Суд у своїй додатковій постанові від 18.02.2022 у справі 925/1545/20 акцентує увагу на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, нормами національного законодавства, зокрема ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, законодавець надав право іншій стороні клопотати про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з покладенням на таку сторону обов`язку доведення неспівмірності витрат (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Втім, відповідачем ОСОБА_1 такого клопотання суду не подано, що свідчить про згоду із заявленою позивачем сумою вартості послуг на правничу допомогу.
Тому суд, дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом позивачу послуг за договором про надання правової допомоги та звіту доданого до даного договору, з огляду на наведене вище, визнає співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений позивачем розмір його витрат на правничу допомогу, зокрема, щодо наданих консультацій, вивчення письмових матеріалів, роз`яснення прав, витребування доказів, підготовки позовної заяви, підготовки до участі в розгляді справи, а також участь у судових засіданнях.
З огляду на викладене та зважаючи на те, що заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом М.Моісеєнко обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача - Пилипчук Аліни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 6000,00 грн. (шість тисяч гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя: підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Дубровицького
районного суду Тарасюк А.М.