Справа № 465/4659/25
Провадження № 2/466/3011/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 листопада 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Білінської Г.Б.

секретаря судового засідання Ханас С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 року в розмірі 66934.39 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.02.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № D44.00204.004939546 відповідно до якого Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 20790.00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 60 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 20,00% річних.

08.09.2016 року Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговуванн№С03.106.79062. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди , становить 2000,00 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних.

На виконання умов вищевказаних договорів Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва Росвен Інвест Україна) було укладено Договір Факторингу № 01.02-31/23 відповідно до якого Акціонерне Товариство «Ідея Банк» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, в тому числі за Кредитними договорами № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 та С03.106.79062 від 08.09.2016.

Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Таким чином заборгованість відповідача за Договором № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 року становить 53414,29 грн та складається з: заборгованості за основним боргом - 18841,26 грн, заборгованості по відсотках - 12535,43 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 22037,60 грн.; за Договором № С03.106.79062 від 08.09.2016 року становить 13520,10 грн та складається з: заборгованості за основним боргом - 5411,71 грн, заборгованості по відсотках - 8108,39 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 00,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.02.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № D44.00204.004939546 відповідно до якого Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 20790.00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 60 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 20,00% річних.

08.09.2016 року Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговуванн№С03.106.79062. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди , становить 2000,00 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних.

На виконання умов вищевказаних договорів Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва Росвен Інвест Україна) було укладено Договір Факторингу № 01.02-31/23 відповідно до якого Акціонерне Товариство «Ідея Банк» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, в тому числі за Кредитними договорами № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 та С03.106.79062 від 08.09.2016.

Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Таким чином заборгованість відповідача за Договором № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 року становить 53414,29 грн та складається з: заборгованості за основним боргом - 18841,26 грн, заборгованості по відсотках - 12535,43 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 22037,60 грн.; за Договором № С03.106.79062 від 08.09.2016 року становить 13520,10 грн та складається з: заборгованості за основним боргом - 5411,71 грн, заборгованості по відсотках - 8108,39 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 00,00 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатила заборгованість за вказаним вище кредитним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з частини другої статті 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва Росвен Інвест Україна) було укладено Договір Факторингу № 01.02-31/23 відповідно до якого Акціонерне Товариство «Ідея Банк» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, в тому числі за Кредитними договорами № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 та С03.106.79062 від 08.09.2016.

Крім, того в матеріалах справи наявний витяг з реєстру боржників №1 та №2 до договору факторингу від 25.07.2023 № 01.02-31/23 згідно яких заборгованість відповідача перед позивачем становить за Договором № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 року - 53414,29 грн та складається з: заборгованості за основним боргом - 18841,26 грн, заборгованості по відсотках - 12535,43 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 22037,60 грн.; за Договором № С03.106.79062 від 08.09.2016 року - 13520,10 грн та складається з: заборгованості за основним боргом - 5411,71 грн, заборгованості по відсотках - 8108,39 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 00,00 грн

Отже, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач не виконав умови кредитних договорів № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 року та № С03.106.79062 від 08.09.2016 року та право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, отже позовні вимоги доведені і підлягають до задоволення.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, заборгованість за Кредитними договорами № D44.00204.004939546 від 20.02.2019 року та № С03.106.79062 від 08.09.2016 в розмірі 66934,39 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні тридцять дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, судовий збір в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. Б. Білінська