Провадження № 2/369/1103/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі судових засідань Худинець Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.

Свої вимоги мотивували тим, що Відповідач є споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 . 30.11.2018 року працівниками Позивача при здійсненні перевірки раніше відключених об`єктів від газопостачання, за адресою Відповідача було виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання. Попереднє відключення підтверджується актом зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки) № від 31.08.2017 р. від 31.08.2017 р.

На підставі чого, представниками Оператора ГРМ, відповідно до Порядку оформлення акту про порушення, що міститься в Главі 5 Р ХІ Кодексу ГРМ, складено Акт про порушення № 5349 (8948) від 30.11.2018 р. за ознаками виявленого порушення, що передбачено пп. 2 п. 1 Гл. 2 РХІ Кодексу ГРМ.

10.08.2021 р. було проведено засідання Комісій з розгляду акту про порушення № 5349 (8948) від 30.11.2018 р. На засіданні комісій прийнято рішення про його повне задоволення. У зв`язку із чим, відповідно до п. 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ була розрахована вартість об`єму спожитого природного газу виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням - додаток 19 до Кодексу ГРМ з урахуванням встановлених газових приладів: газова плита 1 шт., газовий котел 1 шт., опалювальна площа 52,30 м2 , кількість зареєстрованих осіб 1 за період з 30.05.2018 р. по 30.11.2018 р., тобто за 6 місяців, у розмірі 4 448,06 грн. Рішення комісії з розгляду актів про порушення зафіксовано в протоколі засідання комісії з розгляду актів про порушення № 8404 від 10.08.2021 р. та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, який отримано Відповідачем під особистий підпис.

Правомірність своїх вимог позивач також підтверджує судовим рішенням у справі №369/13716/21.

Оскільки, на момент звернення до суду Відповідачем необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу не відшкодований, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вартість необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ в розмірі 4448,06 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 648,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.10.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.12.2023 р. від Відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності, відповідно до яких, Відповідач просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно до ч. 1ст. 174ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Згідно із частинами 1, 8ст. 279ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Пунктом 2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зіст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 369/13716/21, апеляційне провадження №22-ц/824/171/2023 скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди та зобов`язання відновити газопостачання та прийняте нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу та власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено повірений лічильник ВІЗАР G6, 2014 року випуску, зав. № 0264960 .

31.08.2017 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було складено акт № , в якому встановлено відсутність газового приладу і яким опломбовано кран на воді до будинку.

30.11.2018 року представником Києво-Святошинської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» складено акт про порушення № 5349 (8948) на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , та виявлено порушення розділу ХІ, глави 2, п.1,2, а саме несанкціоноване відновлення газопостачання. У зв`язку з відсутністю засобів, усунути вищезазначене порушення на час складання акта не було можливості. Споживачу повідомлено про необхідність з`явитися на комісію у визначений термін.

Відповідно до запрошення № 364 від 20.07.2021 року начальником групи припинення/відновлення споживачів відділу продажів Києво-Святошинського відділення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 запрошено для участі в засіданні регіональної комісії з розгляду актів про порушення на 10.08.2021 року.

10 серпня 2021 року на засіданні регіональної комісії з розгляду актів про порушення, було розглянуто акт про порушення № 5349 від 30.11.2018 року щодо несанкціонованого відновлення газоспоживання ОСОБА_1 . Слухали фахівця групи з припинення/відновлення споживання відділу з продажів ОСОБА_3 , яка доповіла про несанкціоноване відновлення газоспоживання ОСОБА_1 , про що складено відповідний акт та проведена відео фіксація порушення. Виступила споживачка ОСОБА_1 , яка заперечувала щодо несанкціонованого підключення. Комісією прийнято рішення про повне задоволення акту про порушення № 5349 від 30.11.2018 року та складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості.

10.08.2021 року складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, яким на підставі акту про порушення вимог Кодексу від 30.11.2018 року № 5349 з приводу виявлення порушення - несанкціоноване відновлення газоспоживання, нараховано ОСОБА_1 суму збитків, завданих правопорушенням споживача у розмірі 4448,06 грн.

ОСОБА_1 у позові та відзиві на апеляційну скаргу вказує, що на момент складання акту № від 31.08.2017 року на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 були відсутні газові прилади та опломбовано кран на вводі до будинку, пломба №R21304304, зазначений акт підписано позивачем. При цьому на газовий стояк було намотано поліетиленовий пакет та на той час в будинку відбувалися ремонтні роботи. Отже наявні підстави вважати, що газопостачання об`єкта не здійснювалось. Крім того, чинним законодавством не передбачено складання виключно акту про відключення на об`єкті при відключенні чи обмеженні газопостачання.

При виявленні ознак порушення, яке потребує його усунення шляхом відключення, відповідно до гл. XI Кодексу ГРМ, передбачено зазначення у відповідній графі акту про порушення щодо порядку його усунення, або складання при цьому акта про усунення порушення. При огляді об`єкта, складається акт огляду, у якому зафіксовано наявність, або відсутність засобів, що унеможливлюють користування газом та відповідних захисних елементів. При первинному пуску газу, відомості щодо виконання пуску газу на відповідний об`єкт або квартиру, зазначається у відомості на пуск газу.

Отже, відсутність окремого акту про відключення об`єкту в матеріалах справи не підтверджує того, що газопостачання на об`єкт позивача не було відключено.

При цьому, обмеження газопостачання підтверджується актом зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповрки) № від 31.08.2017 p., що позивачем не заперечується.

Порядком обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам, що міститься в п. 1 Гл. 7 Р VI Кодексу ГРМ, передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкті споживача (у тому числі побутового споживача із дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у тому числі у випадку проведення ремонтно-відновлювальних робіт. При цьому, у такому випадку не передбачено попереднє повідомлення споживача.

Крім того, відповідно до н. 5.7 гл. І Р V Правил безпеки систем газопостачання підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Враховуючи вище викладене, відповідач діяв в межах чинного законодавства, оскільки прибувши для проведення робіт по встановленню нового лічильника при присутності позивача було виконано опломбування ввідного крану на об`єкті.

При цьому, на адресу відповідача жодна заява відносно пуску газу на об`єкті відповідача не надходила та газопостачання вважалось відімкненим, що також підтверджується квитанціями, які додані до позову - сума позивачем сплачується довільно.

Щодо строку проведення комісії з розгляду акту про порушення, апеляційний суд вказує, що зміни внесені згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 469 від 29.07.2020 р., тобто вже після складання акта про порушення.

Отже, апеляційний суд доходить висновку про те, що позивачем не доведено, що відповідач, ухвалюючи протокол № 8404 на засіданні комісії з розгляду про порушення вимог Кодексу від 10.08.2021 року, при розгляді акту про порушення № 5349 від 30.11.2018 року, діяв неправомірно, що мало б наслідком його скасування.

Тобто, приймаючи викладені судові висновки в рішенні, суд апеляційної інстанції зауважив на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»» було виконано всі встановлені норми законодавства, дотримання яких передбачено у разі виявлення порушення Споживачем, які передбачені Розділом XI Кодексу ГРМ.

Станом на час розгляду цієї справи суду не надано доказів того, що відповідачем у справі ОСОБА_1 сплачена сума заборгованості

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки судом було встановлено, що дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»» повністю відповідали вимогам Кодексу газорозподільних систем та іншим нормативно-правовим актам, що регулюють діяльність оператора ГРС, а дії відповідача призвели до завдання збитків позивачеві, то позовна заява АТ Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності, виходячи з наступного.

Відповідно достатті 256ЦК Українипозовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно достатті 253ЦК Україниперебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 261 ЦК Україниперебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Тлумачення частини першої та п`ятоїстатті 261 ЦКУкраїнисвідчить, що потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог. Вимога про визнання правочину недійсним відрізняється від вимоги про виконання зобов`язання не лише по суті, а й моментом виникнення права на захист. Для вимоги про визнання правочину недійсним перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про вчинення цього правочину. Натомість для вимоги про виконання зобов`язання початок перебігу позовної давності обумовлюється виникненням у кредитора права на вимогу від боржника виконання зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.03.2018 року у справі № 464/5089/15.

Враховуючи зазначене, початок перебігу позовної давності в наявних правовідносинах пов`язаний з моментом задоволення комісією з розгляду актів про порушення акта про порушення №5349 (8948) від 30.11.2018 р. та розрахунку вартості об`єму спожитого природного газу, що оформлено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу № 8404 від 10.08.2021 року та Актом-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 10.08.2021 року, які містяться в матеріалах справи.

Отже, сплив строків позовної давності починається з 10.08.2021 року. Позовна заява у даній справі була подана позивачем 19.10.2023 року. Тобто в межах загального строку позовної даності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 648,00 грн.

Керуючись Керуючись ст.ст.4,5,13,76-81,133,141,262-265 ЦПК України, ст. ст.22,526,1166 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» вартість необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ в розмірі 4 448,06 грн. (чотири тисячі чотириста сорок вісім гривень 06 коп.); судовий збір в розмірі 2 648,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ