ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1038/25
Провадження № 2/292/640/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року селище Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судового засідання Володіної В.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у селищі Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту батьківства та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, мотивуючи його тим, що її мати ОСОБА_3 з 1952 року проживала спільно, без укладення шлюбу з ОСОБА_4 , вели спільне господарство, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась вона. ОСОБА_4 є її батьком, однак відмовився подати до органів ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства, тому за вказівкою матері її записали за прізвищем останньої, а по батькові - за іменем батька ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . За життя останній визнавав її своєю дочкою, виховував та утримував матеріально. Вона постійно підтримувала з батьком родинні стосунки, надавала необхідну допомогу, піклувалася про нього та поховала за власний рахунок. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) члена КСП ім. Леніна розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337253 на території Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області. При зверненні до державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв"язку з неможливістю підтвердження родинних відносин як батька та дочки та тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337253 виданий після смерті спадкодавця. Встановлення факту батьківства потрібно їй лише для успадкування майна померлого батька. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт, що померлий ОСОБА_4 , що раніше проживав в с. Новини Житомирського району Житомирської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її батьком та визнати за нею право в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337253 у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Леніна с. Великий Луг Житомирського району Житомирської області у розмірі 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Ухвалою судді від 24.09.2025 відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні 06.11.2025 позовні вимоги підтримали з викладених підстав та просили їх задовольнити в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 19.11.2025 та 01.12.2025, позивачка ОСОБА_1 та її представник Муха М.С. не з"явилися, від останнього до суду надійшло письмове клопотання про проведення судових засідань без його участі та без участі позивачки. Позовну заяву просить задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від сільського голови Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить суд проводити розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Судом встановлено, що метою встановлення факту батьківства є можливість

оформлення заявницею спадщини батька. Таким чином, встановлення даного факту безпосередньо породжує юридично значимі наслідки, тобто для досягнення поставленої заявницею мети даний факт має правоустановче значення. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Згідно копії свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_1 , повторно виданого Пулинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), її матір"ю є ОСОБА_3 , відомості про батька відсутні (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.12.1978, виданого Житомирським міським відділом ЗАГС, позивачка у зв"язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5 змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.07.1996, виданого Великолугівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 10 (а.с. 19). Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0337253, виданого 14.04.1997 Червоноармійською районною державною адміністрацією Житомирської області, ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 13). Як вбачається з довідок Великолугівського старостинського округу № 3 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 420 та № 421 від 19.06.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав за адресою: с.Новини Житомирського району Житомирської області (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). На день його смерті разом з ним та протягом шести місяців з дня його смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його співмешканка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14, 15, 51, 52). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.12.2019, виданого виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис № 89 (а.с. 20, ). Як вбачається з довідки Великолугівського старостинського округу № 3 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 422 від 19.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично прийняла у шестимісячний термін спадщину ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом управління спадковим майном та користування особистими речами спадкодавця, проведення поточного ремонту будинку, обробітку присадибної земельної ділянки (а.с. 16, 53). Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області № 418/02-31 від 10.09.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у зв"язку з тим, що родинні стосунки ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 , непідтверджені та документи про право власності на майно, що належали спадкодавцю, видані після його смерті, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 25 та п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України (а.с. 21-22). Згідно копії витягів з погосподарських книг по Великолугівській сільській раді Житомирського (Червоноармійського) району Житомирської області № 423 від 19.06.2024 в с. Новини Житомирського (Червоноармійського) району Житомирської області у 1955-1957 роках були зареєстровані: голова домогосподарства ОСОБА_8 , 1886 р.н., син ОСОБА_4 , 1924 р.н., невістка ОСОБА_3 , 1931 р.н., онуки ОСОБА_9 , 1954 р.н. та ОСОБА_10 , 1956 р.н., у 1958-1963 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н., жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н., дочка ОСОБА_9 , 1954 р.н., сини ОСОБА_11 , 1956 р.н. та ОСОБА_11 , 1958 р.н., у 1964-1973 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н., жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н., дочки ОСОБА_9 , 1954 р.н. (знята з обліку 1973 року), ОСОБА_10 , 1964 р.н., сини ОСОБА_11 , 1956 р.н. та ОСОБА_11 , 1958 р.н., у 1974-1976 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н., жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н., сини ОСОБА_11 , 1956 р.н. (вибув рад.армія 1974 р.) та ОСОБА_11 , 1958 р.н., дочка ОСОБА_11 , 1964 р.н., у 1977-1979 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н., жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н., син ОСОБА_11 , 1958 р.н. та дочка ОСОБА_11 , 1964 р.н., у 1980-1976 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н., жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н., син ОСОБА_11 , 1958 р.н., дочка ОСОБА_11 , 1964 р.н. (знята з реєстрації 06.08.1982), невістка ОСОБА_8 , 1958 р.н., онук ОСОБА_12 , 1981 р.н., у 1983-1985 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н., жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н., син ОСОБА_11 , 1958 р.н. (вибув в с. Соколів 14.01.1985), невістка ОСОБА_8 , 1958 р.н. (вибула в с. Соколів 14.01.1985), онук ОСОБА_13 , 1981 р.н. (вибув в с. Соколів ІНФОРМАЦІЯ_8 ), у 1986-2000 роках: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1924 р.н. (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), жінка ОСОБА_3 , 1931 р.н. (а.с. 17-18). З копії військового квитка серії НОМЕР_5 , належного ОСОБА_4 , до членів його сім"ї входили: дружина ОСОБА_3 , 1931 р.н., дочки ОСОБА_14 , 1954 р.н., ОСОБА_15 , 1964 р.н., сини ОСОБА_16 , 1956 р.н. та ОСОБА_17 , 1958 р.н. (а.с. 45). Згідно копії довідки виконкому Великолугівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області № 467 жителька с. Новини Червоноармійського району Житомирської області ОСОБА_3 дійсно проживала разом з ОСОБА_4 з 1954 року і мали спільних дітей: дочок ОСОБА_9 , 1954 р.н. та ОСОБА_11 , 1964 р.н., синів ОСОБА_11 , 1956 р.н. та ОСОБА_11 , 1958 р.н. ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 до 05 липня 1996 року (до дня його смерті), але в зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала (а.с. 46). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 06.06.1990 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 у зв"язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_18 змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_19 " (а.с. 54). Відповідно до копії паспорта ОСОБА_20 № НОМЕР_7 остання є громадянкою Російської Федерації (а.с. 55-56). За даними Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області №541/01-16 від 29.11.2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 заведено спадкову справу за №. 226/2025. Спадкоємицею по справі є ОСОБА_1 , яка прийняла спдащину згідно ст. 529 ЦК УРСР, чинні заповіти відсутні. Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із заявницею та підтвердила, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_4 . Останній проживав без реєстрації шлюбу з матір"ю позивачки ОСОБА_3 . За життя вони підтримували родинні відносини, ОСОБА_4 визнавав її позивачку дочкою, виховував та утримував її, а коли досяг похилого віку ОСОБА_1 доглядала за ним та після його смерті здійснила його поховання. Аналогічні покази дала суду свідок ОСОБА_22 . Від встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 у останньої виникає право на спадкове майно померлого батька. Пленум Верховного Суду України у пункті 7 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначає, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Щодо позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом суд дійшов такого висновку. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.16 глави 10 розд. ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" надано роз`яснення про те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X "Перехідні положення" ЗК України). Як вбачається з матеріалів справи за життя ОСОБА_4 , будучи членом КСП імені Леніна с. Великий Луг Червоноармійського району Житомирської області, мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Леніна у розмірі 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Під час розгляду справи встановлено, що позивачка, яка є спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_4 , прийняла спадщину, до якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності імені Леніна с. Великий Луг Червоноармійського району Житомирської області у розмірі 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачка в силу ст. 1216 ЦК України набуває право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, як єдина спадкоємиця, що вступила у спадкові права, тому позов підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-78, 81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, суд У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту батьківства та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задоволити. Встановити факт, що ОСОБА_4 , який проживав в с. Новини Житомирського району Житомирської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна с. Великий Луг Червоноармійського (нині Житомирського) району Житомирської області розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0337253 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 10. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Рябенька