Справа № 191/5885/24
Провадження № 2/191/2231/24
У Х В А Л А

іменем України

21 листопада 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

До початку судового засідання представник відповідача ОСОБА_3 надав клопотання, в якому зазначив, що в обґрунтування позовних вимог позивачем було покладено висновок №138С24 від 17.10.2024, у відповідності до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ «Toyota Camry 2.5 i», р.н. НОМЕР_1 , складає 696003,17 грн. Позивачем надано звіт про оцінку вартості збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, розрахунок розміру страхового відшкодування, здійснений страховою компанією, до матеріалів справи не подано. Суми, визначені у звіті позивача та у висновках страховика, можуть суттєво відрізнятися. Відтак, відсутність розрахунку страхової компанії ПРАТ СК «ПЗУ» унеможливлює повне та об`єктивне з`ясування дійсного розміру збитків і може призвести до неправомірного завищення позовних вимог. До предмету доказування даної категорії справ належить не лише вартість ремонту, а й необхідність здійснення такого ремонту в обсязі, наведеному в акті виконаних робіт, який відсутній у позові. Тобто, у позивача виникає необхідність у доведенні не лише дійсності понесених ним витрат на відновлювальний ремонт автомобіля у тому розмірі, в якому він заявив свої вимоги до завдавача шкоди, а й у встановленні причинно-наслідкового зв`язку між діями завдавача шкоди та необхідністю проведення ремонтних робіт саме в тому обсязі, який був здійснений та зафіксований в акті виконаних робіт. Проте, позивач на підтвердження вказаних обставин надав лише Звіт №138С24 від 17.10.2024, зроблений на його замовлення, а не звіт чи будь-який інший розрахунок страхової компанії, чи рахунки з СТО, акти виконаних робіт, в яких би зокрема вказувалися дати прийняття та видачі автомобіля, на підтвердження тієї обставини, що автомобіль передавався до СТО і дійсно був проведений ремонт саме у тому обсязі, який зазначений у відповідних рахунках СТО. Окрім того, сторона позивача надала до суду Звіт №138С24 від 17.10.2024 з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту розрахована з урахуванням ПДВ +20%. Однак, до позовної заяви позивач не надає жодних документів, які б підтверджували той факт, що позивачем було понесено в тому числі і розмір ПДВ 20%. Зобов`язання зі сплати ПДВ виникають лише внаслідок фактичного надання (отримання) послуг із проведення такого ремонту за умови, що виконавець такої послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, відповідні податкові зобов`язання не виникають, а відтак його стягнення у розмірі 539203,17 грн. не може бути покладено в основу позовних вимог. Також відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення експертного дослідження транспортного засобу позивача. У зв`язку з цим огляд автомобіля та подальше складання експертного звіту було проведено без його участі. Відсутність відповідача під час огляду позбавила його можливості контролювати об`єктивність та повноту дослідження, надати свої зауваження чи додаткові відомості, що мають істотне значення для визначення реального розміру шкоди. Така процесуальна недобросовісність може призвести до завищення суми відшкодування та спотворення фактичних обставин справи, що ставить під сумнів достовірність висновків експерта та їх допустимість як належного доказу у справі. Таким чином, вбачається необхідність у проведенні судової автотоварознавчої експертизи, згідно результатів якої можливо було б встановити дійсний розмір збитків завданих потерпілій особі. З метою забезпечення можливості проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи, вважає за необхідне звернутися до суду з клопотання про витребування доказів, а саме фотографій, що містяться у Звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, який був складений страховою компанією ПРАТ СК «ПЗУ».

Крім того, дізнавшись про розгляд даної цивільної справи відповідач вирішив реалізувати своє конституційне право на отримання професійної правничої допомоги шляхом укладення з адвокатом Договору про надання правової допомоги від 23.09.2025.

Відтак просить суд повернутися до стадії підготовчого провадження задля розгляду та задоволення клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи та зупинити провадження у даній справі до часу надання суду висновку.

Представник позивача Сєдов М.В. до початку судового засідання надав заперечення щодо клопотання представника відповідача, мотивуючи його тим, що до клопотання не додано доказів звернення представника відповідача до страхової компанії з вимогами про отримання доказів, які заявлені до витребування. Відсутність такого звернення не відповідає приписам діючих норм Цивільно-процесуального кодексу України. Крім того, представник відповідача міг отримати від свого клієнта дозвіл на обробку та отримання документів в страховій компанії, а також сам відповідач не був позбавлений можливості самостійно за своїм інформаційним запитом отримати заявлені до витребування докази. Також витребування зазначених доказів не є доцільним, оскільки до матеріалів справи позивачем долучено висновок судового експерта від 17.10.2024 №138С24 з додатками, який у повній мірі надає відповіді на всі питання, які підняті представником відповідача у його клопотанні.

З приводу клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню внаслідок того, що особисто відповідач 01.05.2025 ознайомився з матеріалами справи та з того моменту протягом п`яти місяців не подав до суду жодного документи по суті справи чи будь-якого іншого процесуального клопотання, внаслідок чого подання клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження є направленим на зловживання відповідачем процесуальними правами та затягування судового процесу.

З приводу клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи він також заперечує проти його задоволення та вважає його поданим з порушенням норм процесуального законодавства, а саме до матеріалів справи позивачем долучено висновок судового експерта від 17.10.2024 №138С24 з додатками, який у повній мірі надає відповіді на всі питання, які підняті представником відповідача у його клопотанні. Зазначений висновок експерта сформований з використанням комп`ютерної програми «Аudatех», яка використовується під час складання висновків всіма експертами та експертними установами України. Представником відповідача не наведено доводів, які б свідчили про неправильність чи невідповідність зазначеного висновку судового експерта, що в свою чергу ставить під сумнів обґрунтованість заявленого клопотання.

Просить відмовити в задоволенні клопотань представника відповідача про призначення у справі атотоварознавчої експертизи, про витребування доказів та про повернення до стадії підготовчого провадження.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Розглянувши клопотання представника відповідача, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

24.12.2024 до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 26.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до підготовчого розгляду та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

01.05.2025 відповідач ОСОБА_2 ознайомився у повному обсязі з матеріалами справи.

До 09.07.2025 відповідач ОСОБА_2 у жодне підготовче засідання не з`явився без поважної причини. Повістки про виклик відповідача у судові засідання, які направлялися за зареєстрованим місцем проживання, яка співпадає з адресою, вказаною відповідачем в заяві про ознайомлення з матеріалами справи АДРЕСА_1 , останній не отримував.

Ухвалою суду від 09.07.2025 підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 26.09.2025.

Після призначення справи до судового розгляду, відповідач у судове засідання, яке призначене на 26.09.2025, не з`явився без поважної причини.

Відповідно до ч.2 ст.189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21) зроблено висновок, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992). Верховний Суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

З урахування тривалості розгляду справи через неодноразові неявки відповідача як у підготовчі, так і у судові засідання, враховуючи його обізнаність про наявність позовної заяви, суд вважає, що відповідач без поважних причин не скористався своїми правами протягом тривалого часу, хоча мав можливість як на подання відзиву, так і на надання доказів у справі, а повернення до стадії підготовчого провадження порушить своєчасний розгляд і вирішення даної справи, тому в задоволенні клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження та, відповідно, витребування доказів і призначення експертизи, суд вважає слід відмовити.

Керуючись ст. 197, 200, 212 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Конюшко Д.Б. про повернення до стадії підготовчого провадження, витребування доказів і призначення експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. Ю. Костеленко