Справа №438/1239/24 Головуючий у 1 інстанції:Слиш А.Т.
Провадження №22-ц/811/1446/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 , представника відповідача ПАТ «Укрнафта» Малети А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Бориславського міського суду Львівської області в складі судді Слиша А.Т. від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 10 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано наказ в.о. начальника Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 10 червня 2024 року за № 362-к «Про припинення трудового договору (контракту)» стосовно звільнення ОСОБА_1 з посади оператора заправних станцій 4 розряду складу паливно-мастильних матеріалів групи складської логістики (Борислав) Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у зв`язку із скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оператора заправних станцій 4 розряду складу паливно-мастильних матеріалів групи складської логістики (Борислав) Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з 11 червня 2024 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 червня 2024 року по день ухвалення рішення (217 робочих днів) в розмірі 168 411 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста одинадцять) гривень 53 копійки.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Вказане рішення оскаржило АТ «Укрнафта».

В апеляційній скарзі просять рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 квітня 2025 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Зазначають, що суд оцінюючи правомірність звільнення позивачки, виходив з того, що відповідачем не доведено, що у нього дійсно мало місце скорочення штату працівників. До такого висновку суд прийшов шляхом надання оцінки наказу ПАТ «Укрнафта» від 27 грудня 2023 року № 614, так як він не містить відомостей про скорочення штату працівників НГВУ «Бориславнафтогаз». При цьому, ПАТ «Укрнафта» зазначає, що наказ ПАТ «Укрнафта» від 27 грудня 2023 року №614, це наказ не про скорочення штату працівників НГВУ «Бориславнафтогаз», а наказ із назвою «Про зміни в структурі апарату управління ПАТ «Укрнафта», згідно з яким з 01 січня 2024 року в апараті управління ПАТ «Укрнафта» управлінні Укрнафта-Логістика дирекції сервісів у групах складської логістики створено нові структурні підрозділи і, зокрема групу складської логістики із складом паливно-мастильних матеріалів, про що суд першої інстанції сам же зазначив у оскаржуваному рішенні. Натомість наказом про скорочення штату працівників НГВУ «Бориславнафтогаз» є наказ НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 15 лютого 2024 року №51 «Про внесення змін до штатного розпису», яким і було скорочено та виключено із штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» в групі складської логістики посаду оператора заправних станцій в загальній існуючій кількості 4 одиниці, про що суд першої інстанції сам же зазначив в оскаржуваному рішенні. Звертає увагу на те, що суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Зазначає, що позивачка була попереджена 15.03.2024 про майбутнє скорочення її посади за два місяці, і з моменту такого попередження до дати звільнення 10.06.2024 роботодавець неодноразово пропонував всі, без винятку, вакантні посади в цілій структурі ПАТ «Укрнафта» на цілій території України, проте позивачкою обирались посади, які не відповідали її досвіду, кваліфікаційному рівню, рівню освіти та стажу роботи, або посади, зайняття яких здійснюється за конкурсним відбором. Оскільки позивачка не надавала згоду на працевлаштування на запропоновані їй всі наявні у відповідача вакантні посади, що відповідали її досвіду, кваліфікаційному та освітньому рівню, а також стажу робити, відповідачем правомірно було звільнено її з роботи.

В останнє судове засідання представниця позивачки не з`явилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що сторони надали свої пояснення по суті розгляду та у судовому засіданні брала участь безпосередньо позивачка.

Клопотання представниці позивачки про відкладення розгляду справи суд вважав безпідставним та відхилив, оскільки у такому не було вказано жодних поважних причин неявки у судове засідання, якою не слід вважати думка сторони (представника сторони) стосовно виконання чи невиконання ухвали суду. Жодних обґрунтованих доводів, які б вказували на неможливість проведення судового засідання представницею позивачки не було наведено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивачки та її представниці в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на неї, додаткових письмових пояснень відповідача, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.43 Конституції України, ст.ст. 10,12,13,89,141,259, 263-265,430 ЦПК України, ст.ст. 5-1, 40, 49-2 КЗпП, Постанову Верховного Суду від 29 вересня 2023 року у справі №359/6440/21, постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17, п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та задовольняючи позов частково, - виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 з 11.10.1988 року працювала у відповідача на різних посадах, що підтверджено трудовою книжкою позивачки НОМЕР_1 від 16.07.1987 року і представником відповідача не заперечується. 10.06.2024 року позивачка звільнена з посади оператора заправних станцій 4 розряду Складу паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» згідно з наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 10 червня 2024 року № 362-к у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначив, що звільненню позивачки передували: наказ ПАТ «Укрнафта» від 27.12.2023 № 614, яким з 01.01.2024 створено нові підрозділи в групі складської логістики (Борислав), зокрема склади сировини, обладнання, паливно-мастильних матеріалів, та бригади з обслуговування. Наказ НГВУ «Бориславнафтогаз» від 13.02.2024 № 101-к, яким для Бохонок Г.М. (оператор заправних станцій) з 14.02.2024 встановлено 40-годинний робочий тиждень (понеділок-четвер: 08:00-17:00, п`ятниця: 08:00-15:45, обід: 12:00-12:45). Наказ від 13.02.2024 № 102-к, яким затверджено акт простою № 1 для позивачки з 14.02.2024. Наказ від 15.02.2024 № 51: з 16.05.2024, яким скорочено посади в групі складської логістики (Борислав), зокрема диспетчера (1 од.), прибиральників (1,25 од.), завідувачів складу (2 од.), комірників (4 од.), операторів заправних станцій (4 од.). Наказ від 14.03.2024 № 82, яким змінено дату скорочення з 16.05.2024 на 20.05.2024. Наказ від 23.03.2024 № 88, яким перенесено скорочення на 31.05.2024. Попередження від 14.03.2024, яким позивачку повідомлено про звільнення через 2 місяці. Наказ від 22.01.2024 № 352-к, яким ОСОБА_3 переведено на посаду оператора заправних станцій до 31.07.2024. Наказ від 09.02.2024 № 861-к, яким ОСОБА_4 прийнято безстроково на посаду оператора заправних станцій з 13.02.2024. Судом встановлено, що відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивачку про наступне вивільнення. Водночас, оцінюючи правомірність звільнення позивачки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд виходив з того, що відповідачем не доведено, що у нього дійсно мало місце скорочення штату працівників та що ним додержано норми законодавства, які регулюють вивільнення працівника. Так, на підтвердження своєї позиції відповідачем разом із відзивом надано копію наказу ПАТ «Укрнафта» від 27 грудня 2023 року № 614 та копії наказів в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 15 лютого 2024 року № 51 «Про внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз», від 23 березня 2024 року № 88 «Про внесення змін до наказу від 15.02.2024 р. № 51», а також витяг зі штатного розпису Складу паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» станом на 15.02.2024 року. Даючи оцінку зазначеному наказу ПАТ «Укрнафта» від 27 грудня 2023 року № 614, суд прийшов до висновку, що він не містить відомостей про скорочення штату працівників НГВУ «Бориславнафтогаз» структурного підрозділу ПАТ «Укрнафта», в якому безпосередньо працювала позивачка. При цьому створення нових структурних одиниць у складі апарату управління ПАТ «Укрнафта» (управління Укрнафта-Логістика дирекції сервісів) не свідчить про скорочення штату іншого структурного підрозділу юридичної особи (НГВУ «Бориславнафтогаз»). Інші накази щодо основної діяльності ПАТ «Укрнафта», видані Головою Правління (Директором) з питань затвердження організаційної структури ПАТ «Укрнафта», штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз», з яких би вбачалася реалізація підприємством права визначати чисельність працівників і штатний розпис у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не надано до суду штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» станом на день звільнення позивачки (10.06.2024 року), затвердженого відповідно до вимог пункту 7.3 Положення про НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Головою Правління (Директором) ПАТ «Укрнафта», з якого би вбачалася відсутність станом на день звільнення позивачки у штатному розписі НГВУ «Бориславнафтогаз» посади оператора заправних станцій Складу паливно мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав), з якої було звільнено позивачку, та що усі посади, які були вакантними у цьому структурному підрозділі станом на 10.06.2024 року, дійсно були запропоновані позивачці згідно з поданим відповідачем переліком. Водночас, не надано і штатних розписів апарату управління ПАТ «Укрнафта» управління Укрнафта-Логістика дирекції сервісів (витягів з них) за період від моменту попередження позивачки про майбутнє вивільнення та до дня звільнення, якими би стверджувався той факт, що усі вакантні посади, які рахувалися у штаті цього структурного підрозділу, були запропоновані відповідачем позивачці для її працевлаштування. Надаючи оцінку наказам в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 15.02.2024 року № 51 «Про внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз», від 23 березня 2024 року №88 «Про внесення змін до наказу від 15.02.2024 р. № 51», суд констатував відсутність доказів на підтвердження тієї обставини, що внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» згідно з вказаними наказами було здійснено за попереднім погодженням чи на виконання розпорядження Голови Правління (Директора) ПАТ «Укрнафта», до компетенції якого згідно з пунктом 7.3 Положення про НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» належить затвердження штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз». При цьому суд не ставив під сумнів обумовлені пунктом 6.3 Положення про НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» повноваження начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» приймати на роботу чи звільняти працівників НГВУ, що, однак, не є рівнозначним затвердженню штатного розпису і внесенню до нього змін. Крім цього, з наказу в.о. начальника НГВУ "Бориславнафтогаз" ПАТ «Укрнафта» від 15 лютого 2024 року №51 «Про внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» вбачається, що у складі паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) з 16 травня 2024 року підлягали скороченню посади: завідувача складу (1 шт.од.); комірника (1 шт.од.); оператора заправних станцій (4 шт.од.). Разом з тим, із наданого відповідачем витягу зі штатного розпису Складу паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» вбачається, що на 15.02.2024 року у цьому структурному підрозділі значаться усього 3,3 шт.од.: завідувач складу (0,1 шт.од.); комірник (1 шт.од.); оператор заправних станцій - (2,2 шт.од.). Наведене, на думку суду, свідчить про невідповідність наказу в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 15 лютого 2024 року № 51 штатному розпису Складу паливно мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) НГВУ «Бориславнафтогаз» станом на цю ж дату. Враховуючи вищенаведене, суд відхилив доводи представника відповідача про те, що дослідження штатних розписів відповідача не має значення для правильного встановлення обставин справи, як і доводи, що суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників, оскільки такі є помилковими. Позовні вимоги про скасування наказів відповідача про внесення змін до штатного розпису позивачкою не заявлялися і не є предметом розгляду. Суд також встановив, що відповідачем не виконано зобов`язання щодо надання позивачці ОСОБА_1 пропозицій про всі наявні вакансії, які з`явилися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки зроблені судом без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими, не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ПАТ «Укрнафта» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 10 червня 2024 року за № 362-к «Про припинення трудового договору (контракту)» стосовно звільнення ОСОБА_1 з посади оператора заправних станцій 4 розряду складу паливно-мастильних матеріалів групи складської логістики (Борислав) Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у зв`язку із скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України та поновити позивачку з 11 червня 2024 року на вказаній посаді;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2024 року;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на її користь 5000,00 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди внаслідок незаконного звільнення.

В обґрунтування позову покликалася на те, що наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 10 червня 2024 року за № 362-к її було звільнено з посади оператора заправних станцій четвертого розряду Складу паливно мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення вказано накази в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 51 від 15 лютого 2024 року «Про внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» та № 88 від 23 березня 2024 року «Про внесення змін до наказу № 51 від 15.02.2024 року», відповідно до яких у штатному розписі НГВУ «Бориславнафтогаз» в Групі складської логістики (Борислав) вирішено скоротити та виключити ряд посад. У тому числі, в Складі паливно-мастильних матеріалів, де вона працювала, вирішено скоротити з 31 травня 2024 року посади завідувача складу - 1,000 шт. од.; комірника - 1,000 шт. од.; оператора заправних станцій - 4,000 шт. од. Письмове попередження про вивільнення позивачки їй вручено 14 березня 2024 року. Крім того, з 14 лютого 2024 року для неї, ОСОБА_1 , відповідно до наказу в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 13 лютого 2024 року № 101-к «Про зміну істотних умов праці» проведено зміну істотних умов праці: встановлено робочий сорокагодинний робочий тиждень з понеділка по четвер з 08.00 до 17.00, п`ятниця з 08.00 до 15.45, обідня перерва з 12.00 до 12.45. Відповідно наказу в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 13 лютого 2024 року № 102-к з 14 лютого 2024 року і до дня свого вивільнення вона перебувала у простої. Вважала, що виключення із штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» в Групі складської логістики (Борислав) в складі паливно-мастильних матеріалів посад завідувача складу; комірника; оператора заправних станцій (4 штатні одиниці) та одночасне створення з 01 січня 2024 року згідно з Наказом ПАТ «Укрнафта» № 614 від 27 грудня 2023 року «Про зміни в структурі апарату управління ПАТ «Укрнафта»» у групі складської логістики (Борислав) в управлінні Укрнафта-Логістика апарату управління ПАТ «Укрнафта» складу сировини та матеріалів, складу обладнання та витратних матеріалів, складу паливно-мастильних матеріалів, не свідчить саме по собі про скорочення штату у межах структури ПАТ «Укрнафта» як юридичної особи. Вказувала, що відповідач вибірково приймав на роботу нових працівників на вакантні посади у створену з 01 січня 2024 року згідно з Наказом ПАТ «Укрнафта» № 614 від 27 грудня 2023 року у структурі апарату управління ПАТ «Укрнафта»» групу складської логістики (Борислав). При цьому, питання працевлаштування її, позивачки ОСОБА_1 , чия посада підлягала скороченню, не вирішувалося. Стверджувала, що відповідачем не було їй запропоновано всю наявну на підприємстві роботу, яку вона може виконувати з урахуванням отриманої освіти, кваліфікації, досвіду. І фактично відповідач переклав на неї свій обов`язок її працевлаштування. Зазначала, що конкретних вакантних посад, які б відповідали її кваліфікації і підходили саме їй, позивачці запропоновано не було. Натомість надано перелік вакантних посад (професій), більшість із яких вона не може обійняти через відсутність потрібної кваліфікації, або ж через знаходження робочого місця на значній віддалі від постійного місця проживання чи на тимчасово окупованій території (у зоні бойових дій). Повідомляла, що у зв`язку з незаконним звільненням у її житті сталися вимушені зміни негативного характеру. Вона залишилася без засобів до існування, внаслідок чого їй була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язаних з порушенням гарантованого права на працю, розмір якої позивачка оцінює у 5000,00 грн.

Відповідно до ст.235КЗпП України у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України №9від 06.11.1992року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за ч. 1ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які доказ щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 (два) місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 3ст. 64 Господарського кодексу України суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц, провадження № 61-312св17, та від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, провадження № 61-1214св18.

Відповідно до положень статті 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті40, частини третьої статті49-2КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до статті 42КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Верховний Суд в постанові від 09.04.2020 по справі № 760/21020/15-ц зазначає, що право на залишення на роботі передбачене частиною першою статті 42КЗпП України не застосовується для працевлаштування у новоутворених структурних підрозділах (при зміні організаційної структури), оскільки, переважне право на залишення на роботі не є тотожним переважному праву на працевлаштування на нову посаду у новостворених підрозділах.

Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 з 11.10.1988 року працювала у відповідача на різних посадах, що підтверджено трудовою книжкою позивачки НОМЕР_1 від 16.07.1987 року та АТ «Укрнафта» не заперечується.

Наказом ПАТ «Укрнафта» від 27 грудня 2023 року № 614 «Про зміни в структурі апарату управління ПАТ «Укрнафта», згідно з яким з 01 січня 2024 року в апараті управління ПАТ «Укрнафта» управлінні Укрнафта-Логістика дирекції сервісів у групах складської логістики (Прилуки, Полтава, Охтирка, Борислав, Долина, Надвірна) створено нові структурні підрозділи і, зокрема, у групі складської логістики (Борислав): склад сировини та матеріалів, склад обладнання та витратних матеріалів, склад паливно-мастильних матеріалів; а в апараті управління ПАТ «Укрнафта» в службі обслуговування і ремонтів Укрнафта-Логістика дирекції сервісів створено бригади з виробничого обслуговування, комплексну бригаду з виробничого обслуговування, бригаду з обслуговування та ремонту залізничного господарства й, у тому числі, бригаду з виробничого обслуговування (Борислав). (т.1, а.с.80)

Наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 13 лютого 2024 року № 101-к «Про зміну істотних умов праці», відповідно до якого для ОСОБА_1 , оператора заправних станцій складу паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) (табельний номер 5477) з 14 лютого 2024 року змінено істотні умови праці, а саме: встановлено сорокагодинний робочий тиждень з понеділка по четвер з 08.00 до 17.00, п`ятниця з 08.00 до 15.45, обідня перерва з 12.00 до 12.45;

Наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 13 лютого 2024 року № 102-к «Про затвердження акту простою», яким затверджено Акт простою № 1 ГСЛ НГВУ «Бориславнафтогаз» та встановлено початок простою для позивачки з 14 лютого 2024 року.

Наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 15 лютого 2024 року № 51 «Про внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз», згідно з пунктом 1 якого наказано скоротити та виключити із штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» в Групі складської логістики (Борислав) з 16 травня 2024 року посади: диспетчера - 1,000 шт.од., прибиральника виробничих приміщень - 1,000, прибиральника виробничих приміщень - 0,250 шт.од.; в складі обладнання та витратних матеріалів: завідувача складу - 1,000 шт.од.; комірника - 3,000 шт.од.; в складі паливно-мастильних матеріалів: завідувача складу - 1,000 шт.од.; комірника - 1,000 шт.од.; оператора заправних станцій - 4,000 шт.од.

Наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 14 березня 2024 року № 82 «Про внесення змін до наказу від 15.02.2024 р. № 51», яким змінено з 16 травня на 20 травня 2024 року дату скорочення та виключення зі штатного розпису НГВУ "Бориславнафтогаз" посад в Групі складської логістики (Борислав), перелічених у пункті 1 наказу від 15.02.2024 року № 51.

Наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 23 березня 2024 року № 88 «Про внесення змін до наказу від 15.02.2024 р. № 51», відповідно до якого скорочення посад в Групі складської логістики (Борислав), вказаних у пункті 1 наказу від 15.02.2024 року №51, та виключення їх зі штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» наказано провести з 31 травня 2024 року.

З наведеного вбачається, що відповідачем доведено, що у відповідача відбулися зміни в організації виробництва та праці, що призвело до скорочення та виключення із штатного розпису посад (зокрема посади позивачки). Аналізувати причини, підстави, необхідність, доцільність, тощо вказаного процесу суд за відсутності свавільності при його організації не вправі, про що вказано вище у нормах закону та практиці суду касаційної інстанції, що помилково здійснено судом першої інстанції.

Також, повідомлення про наступне вивільнення із займаної посади через два місяці з моменту вручення цього попередження, у зв`язку зі змінами організації виробництва Групи складської логістики НГВУ «Бориславнфтогаз» ПАТ «Укрнафта» згідно наказу №82 від 14.03.2024 року НГВУ «Бориславнфтогаз» ПАТ «Укрнафта» внесені зміни до штатного розпису, внаслідок чого скорочується посада оператора заправних станцій складу ПММ, позивачкою отримано 15 березня 2024 року, про що свідчить її підпис. (т.1, а.с.86)

Відтак, визначений частиною першою статті 49-2 КЗпП України двомісячний строк попередження про майбутнє звільнення відповідачем дотримано.

Крім цього, 15.03.2024 року позивачка отримала для ознайомлення перелік всіх наявних ПАТ «Укранафта» вакантних посад (професій), станом на 15.03.2024 року, з проханням до 20.03.2024 року повідомити у групу кадрових сервісів про прийняте рішення.

22.03.2024 року позивачці було повідомлено, що вакантна посада, яку вона хоче обійняти «Комірник», є посадою вищого рівня, ніж займана нею посада і призначення на неї можливе тільки на конкурсній основі. (т.1, а.с.88)

03.04.2024 року та 12.04.2024 позивачці було надано пропозиції із вакантними посадами в ПАТ «Укрнафта», з якими ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить її підпис. (т.1, а.с.89-121)

17.04.2024 року позивачці було повідомлено, що можливість отримання вакантної посади, яку вона хоче обійняти «Оператор пульта керування у видобуванні нафти й газу», потребує наявності посвідчення за цією професією. (т.1, а.с.121)

В подальшому, 24.04.2024 року та 02.05.2024 позивачці було надано пропозиції із вакантними посадами в ПАТ «Укрнафта», з якими ОСОБА_1 булла ознайомлена, про що свідчить її підпис. (т.1, а.с.122-121)

10.06.2024 року позивачці було запропоновано отримати пропозицію із вакантними посадами в ПАТ «Укрнафта». (т.1, а.м.141,-145)

Однак, ОСОБА_1 ознайомлюватись з пропозицією вакансій посад ПАТ «Укнафта» відмовилась, про що свідчить акт від 10 червня 2024 року. (т.1, а.с.146)

Окремо судом апеляційної інстанції витребувано та представником відповідача надано штатний розпис АТ «Укрнафта» у період з 15.03.2024 року по 10.06.2024 року. Однак, жодних доводів сторона позивачки про те, які саме із наявних вакантних посад їй запропоновані не були не наведено.

10.06.2024 року позивачка звільнена з посади оператора заправних станцій 4 розряду Складу паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) Нафтогазовидобувного управління «Бориславнафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» згідно з наказом в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 10 червня 2024 року № 362-к у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив, також, з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що внесення змін до штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз» згідно з вказаними наказами було здійснено за попереднім погодженням чи на виконання розпорядження Голови Правління (Директора) ПАТ «Укрнафта», до компетенції якого згідно з пунктом 7.3 Положення про НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» належить затвердження штатного розпису НГВУ «Бориславнафтогаз», а також вказував на невідповідність наказу в.о. начальника НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 15 лютого 2024 року № 51 штатному розпису Складу паливно-мастильних матеріалів Групи складської логістики (Борислав) НГВУ «Бориславнафтогаз» станом на цю ж дату.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої

статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 16.01.2018 у справі №519/160/16-ц (провадження №61-312св17), від 06.02.2018 у справі №696/985/15-ц (провадження №61- 1214св18), від 12.06.2019 у справі №297/868/18 (провадження №61- 393св19), від 28.04.2021 у справі №373/2133/17 (провадження №61- 8393св20), від 27.05.2021 у справі №201/6689/19 (провадження №61- 5965св20), від 27.01.2022 у справі №607/22928/20 (провадження №61- 16543св21), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 303/798/17 (провадження № 61-1863св20) зазначено, що «законодавством про працю не передбачена форма та спосіб повідомлення працівника про скорочення чисельності або штату працівників. Метою персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці є надання працівникові можливості завчасно визначитися із майбутнім працевлаштуванням або підшукати собі іншу роботу».

Тому, колегія суддів знову ж звертає увагу, що право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, а суд зобов`язаний з`ясовувати наявність підстав для звільнення.

Відтак, враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів вважає доведеним той факт, що у відповідача відбулось скорочення штату та чисельності працівників і відповідно такий здійснив всі необхідні заходи та забезпечив дотримання гарантій визначених чинним трудовим законодавством, щодо можливості працевлаштування позивачки на роботу.

Що стосується висновків суду першої інстанції та доводів позивачки, що відповідачем не виконано зобов`язання щодо надання ОСОБА_1 пропозицій про всі наявні вакансії, які з`явилися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення, то колегія суддів звертає увагу, що позивачкою не наведено та у матеріалах справи немає жодного доказу і судом першої інстанції не встановлено, що відповідач у наданих пропозиціях вакантних посад вказував не всі вакантні посади, а також що відсутній перелік таких посад, які не були запропоновані позивачці. Конкретних посад, які могла обіймати позивачка та їй не було запропоновано не вказано ні у суді першої, ані апеляційної інстанції.

Також, з матеріалів справи вбачається, що вакантні посади, які обирала позивачка з переліку вакантних посад наданих ПАТ «Укранафта» не відповідали її досвіду, кваліфікаційному рівню, рівню освіти та стажу роботи або посади зайняття яких здійснюється за конкурсним добором, що доведено відповідачем та не спростовано позивачкою.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слідвважати обґрунтованою та задовольнити, рішення ж суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову вцілому зважаючи на те, що позивачкою не доведено незаконність її звільнення, а відповідно до задоволення не підлягають похідні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 квітня 2025 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра