_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6777/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року

Київський районний суд у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Теплопостачання міста Одеси» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на його користь заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 18481,23 грн., посилаючись на те, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 за № НОМЕР_2 , однак станом на 01.07.2025 року існує заборгованість у розмірі 18481,23 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав КП «Теплопостачання міста Одеси», тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Також, позивач просить стягнути на його користь з відповідача судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Відповідно ч.2. ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача судом було здійснено запит до відділу адресної довідкової роботи, з відповіді якого 05.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . / а.с.16/.

Представник позивача - КП «Теплопостачання міста Одеси» Черкасов Д.Г. до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованою адресою місця проживання - АДРЕСА_1 . Проте, зворотні поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування,знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не поживає або не знаходиться.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, доводи позовної заяви не спростовано.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належних чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно рішення Одеської міської ради № 101-V від 27.06.2006р. "Про реорганізацію комунального підприємства "Одестеплокомуненерго" та комунального підприємства "Одесатеплоенерго" реорганізовано комунальне підприємство "Одестеплокомуненерго" та комунальне підприємство "Одесатеплоенерго" шляхом злиття та створено на їх базі Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси".

Згідно нової редакції Статуту КП "Теплопостачання міста Одеси", затвердженого рішенням Одеської міської ради від 22.11.2011р. №1535-VІ, основною метою діяльності КП "Теплопостачання міста Одеси" є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою та електричною енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Підприємства та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Підприємства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем теплової енергії квартири АДРЕСА_2 , теплопостачання вказаного житлового будинку забезпечує КП «Теплопостачання міста Одеси».

На ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 , за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

Відповідно наданого позивачем реєстру нарахувань та оплат по абоненту ОСОБА_1 за період з листопада 2016 року по липень (включно) 2025 року на особовому рахунку відповідача № НОМЕР_2 обліковується заборгованість в розмірі 18481,23 грн./а.с.7/.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Відповідно до положень п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Встановлення тарифів є компетенцією відповідних органів влади та місцевого самоврядування.

Статтею 162 ЖК України визначено, що наймач квартири зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Проте, відповідач, отримуючи послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води, оплачував їх частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість,яка станом на 01.07.2025 року складає розмір 18481,23 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.7/.

Відповідно до ст.ст. 257, 261, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Із матеріалів вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 вніс у квітні 2022 року в розмірі 2740,63 грн., що свідчить про визнання ним боргу./а.с.8/

Відповідно до ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився до судового засідання, відзиву на позов не надав, доводів, викладених у позові не спростовано, процесуальними правами відповідно до ст.ст.13,267 ЦПК України відповідач не скористався.

Суд зазначає, що відповідач не звертався до КП «Теплопостачання» з заявами про реструктурізацію боргу у зв`язку з матеріальним станом, та не надавав доказів поважності причин несплати боргу за теплопостачання на протязі тривалого часу, перешкод у здійсненні належної оплати комунальних послуг судом не встановлено, тому позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Позивач зазначає, що КП «Теплопостачання міста Одеси» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а споживач, в порушення норм ст.ст.525,526 ЦК України, несвоєчасно сплачує надані йому послуги, чим завдає підприємству матеріальну шкоду, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» підлягають задоволенню в розмірі 18481,23 грн.

Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 211, 229, 247, 263, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання та виконання договору: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м.Одеса, вул.Балківська, 1-Б, ) заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 18481 /вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят одна/ гривень 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання та виконання договору: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул.Балківська, 1-Б, код ЄДРПОУ 34674102) судовий збір у розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко