Провадження № 2/161/6846/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 листопада 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Опальчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2025 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №48-А-02 від 06.10.2006, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 23500,00 доларів США на строк із 06.10.2006 по 05.10.2009 зі сплатою процентів за ставкою 12,5 % річних (п.1.1), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти згідно з умовами цього договору (п.3.3).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 (далі поручитель, відповідач) було укладено договір поруки від 06.10.2006 (далі договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором (п.1.1), поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору (п.1.2), поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і позичальник (п.1.3).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 (далі поручитель, відповідач) було укладено договір поруки від 04.04.2008 (далі договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором (п.1.1), поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору (п.1.2), поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і позичальник (п.1.3).

У зв`язку з невиконанням позичальником та поручителями зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду з відповідною позовною заявою, на підставі якої 28.11.2011 було відкрито провадження у справі № 2-7991/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11 було задоволено позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 у розмірі 4181,90 євро та 2000,00 грн пені.

На виконання цього рішення суду позивачем були отримані відповідні виконавчі листи, які у подальшому неодноразово пред`являлись до примусового виконання, оскільки судове рішення не виконувалось.

Вказують, що враховуючи прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 у розмірі 4181,90 євро, що встановлено заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України відповідачі зобов`язані сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми боргу

Просили стягнути на користь позивача солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» три проценти річних у розмірі 604,60 євро за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 та невиконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» три проценти річних у розмірі 604,60 євро за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 та невиконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» понесені позивачем судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11 було задоволено позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 у розмірі 4181,90 євро та 2000,00 грн пені.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищезазначені обставини, зокрема: щодо укладення між банком та позичальником вищевказаного кредитного договору, щодо надання банком та отримання позичальником кредитних коштів за цим кредитним договором, щодо порушення умов цього кредитного договору, щодо наявності заборгованості за цим кредитним договором, щодо укладення між банком та поручителями вищевказаних договорів поруки, були встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11, а тому такі обставини доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть визначатися у рішенні суду.

Тобто нарахування трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Враховуючи прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 у розмірі 4181,90 євро, що встановлено заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України відповідачі зобов`язані сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми боргу.

Керуючись частиною другою статті 625 ЦК України, враховуючи прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 у розмірі 4181,90 євро, позивачем за період з 01.05.2017 по 23.02.2022 на залишок простроченої заборгованості було нараховано три проценти річних у розмірі 604,60 євро, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11 відповідачами в добровільному порядку не здійснювалось. Щодо примусового виконання вказаного судового рішення, то слід зауважити, що часткове стягнення заборгованості на користь позивача здійснювалось лише у 2024 році, що підтверджують такі докази, зокрема: інформація про виконавче провадження №64195622 щодо боржника ОСОБА_1 , інформація про виконавче провадження №66182197 щодо боржника ОСОБА_2 , інформація про виконавче провадження №66182623 щодо боржника ОСОБА_3 , а також виписка з особових рахунків позичальника щодо обліку його заборгованості.

Нараховані позивачем три проценти річних у розмірі 604,60 євро відповідачами не сплачені.

Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц вказано наступне: «Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16- ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що запишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. У постанові Касаційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 911/3025/21 вказано, що «стягнення 3 % річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову».

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Підписуючи договір поруки, боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поручилися відповідати перед Кредитором за порушення ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту. За таких обставин, вимоги позивача до поручителя є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.554 ЦК України особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.05.2017 року по 31.12.2019 року становить 335,12 євро, з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року становить 125,46 євро, 01.01.2021 року по 23.02.2022 року становить 144,02 євро, а всього на суму 604,60 євро.

У свою чергу, відповідачі не спростували достовірність вищевказаного розрахунку та свого контррозрахунку не надали.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення коштів за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 року, яке виникло на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі №2-7991/11 року в цивільній справі №2-7991/11 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору з кожного.

На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-268, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «Укргазбанк» три проценти річних у розмірі 604,60 євро за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48-А-02 від 06.10.2006 та невиконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «Укргазбанк» три проценти річних у розмірі 604,60 євро за порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №48 А-02 від 06.10.2006 та невиконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2012 у справі № 2-7991/11.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «Укргазбанк» понесені позивачем судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі по 807 (вісімсот сім) гривень 47 коп з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасники справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», місцезнаходження: вул. Єреванська, 1, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк