Дата документу 27.11.2025Справа № 554/9672/21
Провадження № 2-з/554/80/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави В.М.Бугрій, при секретарі Мазніченко М.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ТОВ «ФК`ПОЛІС», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , приватний нотаріус Огир Людмила Андріївна, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Полтавський обласний державний нотаріальний архів про визнання договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом: накласти арешт на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 931,6 кв. м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс (, країна реєстрації: Україна, адреса, 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд, 42-44, оф. 13В), державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб?єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державну реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів наступного нерухомого майна: нежитлового приміщення 1 загальною площею 931,6 кв.м., розташоване за адресою: пр-кт Першотравневий, м.Полтава, Полтавської області, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Забронити Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс (, країна реєстрації: Україна, адреса, 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд, 42-44, оф. 13В), державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб?єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, іншим підприємствам, установам та організаціям у будь-який спосіб відчужувати, передавати у користування (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) нерухоме майно - нежитлове приміщення 1 загальною площею 931,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майно 01).

Перевіривши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Заявник посилається на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01.10.2025 року по справі №554/8713/23, де прийнято відмову ОСОБА_1 від позову, визнано нечинним рішення від 27.03.2025 року та додаткове рішення від 30 квітня 2025 року та закрито провадження по справі.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.04.2025 року нерухоме майно вже обтяжене арештом та забороною вчинення дій, що свідчить про відсутність у ТОВ «ФК «Поліс» реальної можливості розпорядження предметом іпотеки та, відповідно, відсутність ризику утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду про задоволення позову у справі, що розглядається.

Інших підстав, за яких було б необхідно вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 не наведено.

Суд може відмовити в забезпеченні позову, якщо майно, на яке заявник просить накласти арешт, уже перебуває під арештом в іншому провадженні, оскільки в такому разі відсутня реальна загроза відчуження чи приховування майна (ст. 150, 151 ЦПК України), повторний арешт не має процесуальної необхідності та суперечить принципу співмірності заходів забезпечення позову, визначеному ст. 152 ЦПК України.

Враховуючи, що вже було вжито заходи забезпечення позову, інших суттєвих та відмінних від раніше наведених обставин не доведено, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову в цьому конкретному випадку слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ТОВ «ФК» ПОЛІС», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , приватний нотаріус Огир Людмила Андріївна, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Полтавський обласний державний нотаріальний архів про визнання договору іпотеки недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М.Бугрій