ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12124/25

Провадження № 22-ц/820/2416/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю прокурора,

представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2025 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу», ОСОБА_2 , про зобов`язання до вчинення певних дій,

встановив:

У травні 2025 року перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 , в якому просив усунути загрозу газопроводу відводу від ГРС Хмельницький - 1 (Л. Гринівці) ДУ 350 км 0,00 км 4,01 Хмельницький район (інвентарний номер ), шляхом невідкладного знесення (демонтажу) частини житлового будинку садового типу з вбудованим гаражем (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040) площею 0,0046 га, фундамент якого побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:2918 на відстані менше 10 м по горизонталі (у світлі) від підземного газопроводу, а також частини паркану, яка розташована в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішніх стінок газопроводу в плані на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124.

В обґрунтування позову вказав, що на території Чорноострівської селищної ради Хмельницького району від ГРС Хмельницький - 1 (Л. Гринівці) до м. Хмельницького прокладено два газопроводи: газопровід ДУ 200 км 0,00 - км 4,068 (інвентарний номер , рік введення в експлуатацію - 1957) та газопровід - відвід ДУ 350 км 0,00 - км 4,01 (інвентарний номер , рік введення в експлуатацію - 28.12.1989) (далі - газопроводи), які з часу введення в експлуатацію належали та обслуговувалися Красилівським ЛВУМГ УМГ «Київтрансгаз» AT «Укртрансгаз».

Згідно з паспортами об`єкта будівництва від 01.09.2021, призначення зазначених газопроводів - розподільчі газопроводи.

За інформацією AT «Укртрансгаз» газопроводи відносяться до розподільчих газопроводів високого тиску І категорії з робочим тиском понад 0,3 МПа до 1,2 МПа включно.

На підставі наказу Міністерства енергетики України від 19.07.2021, №147 та Акту приймання-передачі газорозподільчих систем та їх складових, зазначені газопроводи передані безоплатно на баланс ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про деякі питання управління об`єктами державної власності» від 14.10.2022, №910, ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» передано до сфери управління Фонду державного майна України.

Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Хмельницькій області, під час розслідування кримінального провадження №0000032 від 11.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі ухвал Хмельницького міськрайонного суду від 09.07.2024, із залученням спеціалістів проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124, які перебувають у власності ОСОБА_1 , за наслідками якого встановлено порушення охоронних зон газопроводу - відводу ДУ 350 (інвентарний номер ) та недотримання передбачених законом відстаней від газопроводу до фундаментів будинку та паркану, належних ОСОБА_1 .

Зокрема, на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124 знаходиться паркан, фундамент якого розташований безпосередньо над газопроводом та в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу, чим обмежено доступ обслуговуючого персоналу до газопроводу.

Крім того, на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:2918, з порушенням передбаченої законодавством відстані побудовано житловий будинок садового типу, фундамент якого площею 0,0046 га перебуває на відстані менше 10 м від газопроводу - відводу ДУ 350 (інвентарний номер ).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2025 позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути загрозу газопроводу відводу від ГРС Хмельницький - 1 (Л. Гринівці) ДУ 350 км 0,00 км 4,01 Хмельницький район, інвентарний номер , шляхом невідкладного знесення (демонтажу) частини житлового будинку садового типу з вбудованим гаражем (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040), площею 0,0046 га, фундамент якого побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:2918, на відстані менше 10 м по горизонталі (у світлі) від підземного газопроводу, а також частини паркану, яка розташована в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішніх стінок газопроводу в плані на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124. Вирішено питання судових витрат.

Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124 розташований паркан, фундамент якого знаходиться безпосередньо над газопроводом та в межах охоронної зони, яка розташована шириною 2 м з обох боків від зовнішніх стінок в плані газопроводу.

На земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:2918 побудовано житловий будинок садового типу з вбудованим гаражем, фундамент якого, площею 0,0046 га перебуває на відстані менше 10 м по горизонталі (у світлі) від підземного газопроводу.

Зазначив, що розташування в охоронній зоні газопроводу частини житлового будинку та обмеження до газопроводу доступу парканом є небезпечним для цілісності та безпечної експлуатації газопроводу, оскільки перешкоджатиме, а іноді робитиме неможливим проведення робіт з ремонту та обслуговування газопроводу, може значно збільшити збитки та ускладнити ліквідацію можливої аварії, призвести до людських жертв тощо.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування скарги відповідач вказала на невстановлення судом усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Зокрема, судом не конкретизовано, які саме частини земельних ділянок накладаються на охоронну зону газопроводу, які частини будівлі та паркану необхідно знести (демонтувати), їх розмір та конфігурацію.

На збірному кадастровому плані, який єдиний у справі визначає схематичне розташування спірних конструкцій, позначено точки газопроводу та охоронної зони та зазначено відстань від осі газопроводу до лише однієї точки будинку (максимально наближеної до осі газопроводу). В той же час, на плані відсутні поворотні точки та розміри, за допомогою яких можливо встановити яка саме частина земельної ділянки перебуває в охоронній зоні, яка відстань від цих поворотних точок до осі газопроводу та яка частина огорожі та будинку з визначенням їх протяжності від поворотних точок підлягає знесенню (демонтажу).

Докази у справі підтверджують, що тиск у газопроводі від ГРС Хмельницький - 1 (Л. Гринівці) ДУ 350 км 0,00 км 4,01, є середнім, а не високим, тому зазначені позивачем обмеження щодо користування земельною ділянкою не можуть бути застосовані в даному випадку.

У Державному земельному кадастрі, як і в інших документах, не визначено жодних обмежень щодо використання належних їй земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124, відтак вона не могла знати про необхідність дотримання відповідних охоронних зон, і є добросовісним користувачем майна.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор підтримав оскаржуване судове рішення та зауважив, що в ході проведених оглядів земельних ділянок достовірно встановлено, що паркан та будинок ОСОБА_1 розташовані в охоронній зоні підземного газопроводу.

Доводи відповідача щодо середнього, а не високого тиску газопроводу спростовуються зібраними у справі доказами.

Стосовно добросовісності використання земельної ділянки зазначив, що інформаційні стовпчики про газопровід високого тиску розміщені поруч із земельними ділянками відповідача, відтак остання не могла не усвідомлювати, що вона провидить будівництво в охоронній зоні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що у даній справі прокурор виступає альтернативним суб`єктом звернення, що суперечить чинному законодавству. Вказані прокурором обставини пасивної поведінки особи, в інтересах якої подано позов до суду без відповідних підтверджуючих доказів не дають підстав для висновку про неможливість звернення до суду за захистом порушених прав безпосередньо Фондом державного майна України.

В суді представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Прокурор в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 09.06.2022 з ОСОБА_3 та 13.07.2023 з ОСОБА_2 , набула у власність земельні ділянки з кадастровими номерами :05:005:2918, для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,08 га, та :05:005:0124, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,02 га.

Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта ОСОБА_4 з серпня 2022 року по вересень 2024 року, на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:2918 побудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 206,3 кв.м.

На території Чорноострівської селищної ради Хмельницького району від ГРС Хмельницький - 1 (Л. Гринівці) до м. Хмельницького прокладені два газопроводи: ДУ 200 км 0,00 км 4,068 (інвентарний номер ) та газопровід відвід ДУ 350 км 0,00 км 4,01 Хмельницький район (інвентарний номер ).

Відповідно до листа AT «Укртрансгаз» від 25.11.2024, М 1001ВИХ-24-7123, газопровід ДУ 200 км 0,00 - км 4,068 (інвентарний номер ) та газопровід - відвід ДУ 350 км 0,00 - км 4,01 (інвентарний номер ) відносяться до газопроводів високого тиску І категорії з робочим тиском понад 0,3 МПа до 1,2 МПа включно.

В паспорті об`єкта будівництва, який розроблений НВЦТД «Техдіагаз» 01.09.2021 визначено показник потужності, тиск - середній.

Відповідно до п. 10 акту №274 державної приймальної комісії закінченого будівництва газопроводу від 28.12.1989, затвердженого наказом Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз», газопровід має показник робочого тиску 1,2 МПа.

У кримінальному провадженні №0000032 від 11.05.2023, яке розслідується слідчим відділом СУ ГУНП в Хмельницькій області, в ході проведених оглядів земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124 встановлено, що на вказаних земельних ділянках знаходиться паркан, фундамент якого розташований безпосередньо над газопроводом та в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу. Також, на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:2918 побудовано житловий будинок садового типу, фундамент якого площею 0,0046 га перебуває на відстані менше 10 м від газопроводу відводу ДУ 350 (інвентарний номер ).

Згідно з ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ч. 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Положеннями ст. 1163 ЦК України передбачено, що фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Відповідно до вимог ст. 1164 ЦК України у разі неусунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу.

Згідно зі ст. 73 ЗК України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Відповідно до ст. 111 ЗК України законом, прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду можуть бути встановлені такі обмеження у використанні земель: а) умова розпочати і завершити забудову або освоєння земельної ділянки протягом встановлених строків; б) заборона на провадження окремих видів діяльності; в) заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки, ландшафту; г) умова здійснити будівництво, ремонт або утримання дороги, ділянки дороги; ґ) умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робіт; д) умови надавати право полювання, вилову риби, збирання дикорослих рослин на своїй земельній ділянці в установлений час і в установленому порядку; е) обов`язок щодо утримання та збереження полезахисних лісових смуг.

Містобудівною документацією на місцевому рівні також встановлюються гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд, максимально допустима щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону), мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до ПК України (обмеження у використанні земель у сфері забудови). Обмеження у використанні земель у сфері забудови, що встановлюються певним видом містобудівної документації на місцевому рівні, визначаються Порядком розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, що затверджується Кабінетом Міністрів України, та вносяться до Державного земельного кадастру, містобудівного кадастру.

Обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому законом. Обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Обмеження у використанні земель, встановлені містобудівною документацією на місцевому рівні, є чинними з моменту внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. Це положення не поширюється на обмеження, встановлені до набрання чинності цим абзацом.

Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), містобудівній документації, робочому проекті землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог ст. 112 ЗК України охоронні зони створюються: а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) навколо споруд електронних комунікацій, у тому числі базових станцій мобільного зв`язку, земних станцій супутникового зв`язку, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» встановлено, що до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Відповідно до вимог п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015, №2494, охоронна зона об`єктів газорозподільної системи територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності;

Згідно з п.п. 4, 5, 7 гл.4 роз. І цього Кодексу власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ. Земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу. Проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ.

Відповідно до вимог п. 18 гл. 4 роз. І цього Кодексу межі охоронних зон газорозподільної системи визначаються відповідно до Правил технічної експлуатації систем газопостачання.

У п. 1.2. роз. І Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 року №285 зазначено, що ці Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа, а також зрідженим вуглеводневим газом з надлишковим тиском не більше 1,6 МПа, а саме: розподільні зовнішні газопроводи, що забезпечують подачу природного газу від газорозподільних станцій до газорегуляторних пунктів міських і сільських поселень, територій дачних та садових поселень, газопроводи-вводи, газопроводи до підприємств, теплових електростанцій, котелень; газопроводи та газове обладнання промислових і сільськогосподарських підприємств, теплових електростанцій, котелень, підприємств комунального і побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків; газорегуляторні пункти, газорегуляторні пункти блокові, шафові газорегуляторні пункти, газорегуляторні установки, комбіновані будинкові регулятори тиску, установки для отримання газоповітряних сумішей; газонаповнювальні станції і газонаповнювальні пункти зрідженого вуглеводневого газу, проміжні склади балонів, стаціонарні автомобільні газозаправні станції і пункти, резервуарні установки, групові газобалонні установки та індивідуальні газобалонні установки, випарні та змішувальні установки.

Відповідно до вимог п. 2.1. розд. ІІ цих Правил охоронна зона об`єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільчих газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

Пунктом 1.12. розд. V вказаних Правил встановлено, що з метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації цілодобово; складування матеріалів і устаткування; ведення земляних та будівельно-монтажних робіт; садіння дерев; улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових. Технічні смуги для ГРП, ШГРП дорівнюють не менше ніж 10 м по периметру цих споруд.

Статтею 11 Закону України «Про будівельні норми» передбачено, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування. Будівельні норми, правила іноземних держав застосовуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Сфера застосування будівельних норм визначається у кожному нормативному акті з урахуванням особливостей об`єкта нормування. Будівельні норми встановлюють обов`язкові вимоги до об`єкта нормування, що застосовуються при плануванні і забудові територій, проектуванні і будівництві. Будівельні норми мають містити положення щодо забезпечення виконання основних вимог до споруд та дотримання функціональних параметрів об`єкта нормування під час його експлуатації. Відповідальність за недотримання вимог будівельних норм встановлюється законом.

Вимогами п. 11.5.4. Державних будівельних норм України Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» встановлено, що відстані по горизонталі (у світлі) від найближчих підземних інженерних мереж до будинків і споруд слід приймати відповідно до додатка И.1., які від газопроводів горючих газів з високим тиском, тобто понад 0,6 до 1,2 МПа до фундаментів будинків і споруд складає 10 м, від газопроводів горючих газів із середнім тиском тобто від 0,005 до 0,3 МПа відповідна відстань до фундаментів будинків і споруд слід приймати в 4 м.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з даними, отриманими в результаті огляду спеціалістами земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124, належними ОСОБА_1 , встановлено порушення охоронних зон газопроводу - відводу ДУ 350 (інвентарний номер ) та недотримання передбачених законом відстаней від газопроводу до фундаментів будинку та паркану.

Так, звертаючись до суду із позовом, прокурор, посилаючись на акт приймальної комісії газопроводу від 28.12.1989 та лист АТ «Укртрансгаз» вказував, що відповідний газопровід віднесений за класифікацією до газопроводів високого тиску І категорії, оскільки має робочий тиск понад 0,3МПа до 1,2 МПа включно.

Разом з тим, прокурором не враховано, що згідно з паспортом об`єкта будівництва від 01.09.2021 показник потужності газопроводу відводу ДУ 350 є «середнім». Відповідно до листа ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу» від 16.06.2025, по земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124 проходить розподільний газопровід «середнього» тиску, який знаходиться на балансі ДП «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу».

На спростування таких обставин та дослідження вказаного питання, клопотання щодо призначення відповідної інженерно-технічної експертизи прокурором в суді не заявлено, відповідних заперечень відповідача щодо неправильності визначення рівня робочого тиску в газопроводі не спростовано.

При цьому, в суді позивач не послався на докази та не надав таких щодо первинних техніко-графічних матеріалів розподільного газопроводу, частина якого перебуває на земельних ділянках відповідача, з метою усунення розбіжностей у визначенні типу газопроводу, зокрема, встановлення відповідного тиску: «середнього» або «високого».

Також, прокурор, посилаючись на висновки вищезазначеного огляду, за результатами проведення якого було сформовано збірний кадастровий план, як на єдиний доказ на підтвердження обставин щодо знесення частини будинку та огорожі ОСОБА_1 , не врахував, що на вказаному плані огорожа, яка розташована на земельній ділянці відповідача як і будинок має багатогранну форму, фактично нерівну лінію зведення, та не має визначених поворотних точок та розмірів, які б дозволили виснувати, яка саме частина огорожі та будинку перебувають в охоронній зоні, яка відстань від цих поворотних точок до осі газопроводу відводу та, відповідно, яка частина огорожі і будинку з визначенням протяжності від поворотних точок підлягає знесенню (демонтажу) відповідачем за власний рахунок.

У постанові Верховного Суду від 20.12.2023 у справі №359/4427/21 (провадження №61-13110св22) за подібних обставин справи суд касаційної інстанції, направляючи справу апеляційному суду на новий розгляд виснував, що ухваливши рішення про задоволення позову та зобов`язавши відповідача знести (демонтувати), зокрема частину огорожі, що розташовується в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ», суд першої інстанції не конкретизував, яку саме частину огорожі необхідно знести.

Крім цього, вимога про знесення (демонтаж) частини житлового будинку без визначення практичної можливості проведення відповідних техніко-будівельних робіт, з урахуванням необхідності збереження функціонального призначення капітальної будівлі як житлового приміщення, не може бути визнана законною. Ця обставина повинна була бути обов`язково досліджена судом, з урахуванням відповідного експертного висновку (висновку спеціаліста).

В той же час, позивач ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій не надав відповідних доказів на підтвердження обставин щодо технічної можливості знесення частини житлового будинку і з відповідними клопотаннями до суду не звертався.

Верховним Судом неодноразово наголошувалося на необхідності проведення судових експертиз у такій категорії справ (постанова Верхового Суду від 07.05.2025 у справі №381/3190/21).

Також, колегія суддів звертає увагу прокурора на те, що у даній категорії справ підлягає ретельному з`ясуванню питання щодо правомірності та пропорційності втручання держави у право відповідача на повагу до житла та мирного володіння збудованими на належних їй земельних ділянках нерухомими об`єктами.

Так, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, ці положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №9336/04), §166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява №29979/04), «Кривенький проти України» від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява №43768/07).

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу, зокрема, до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні від 02.12.2010 у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine, заява №19009/04, §41) ЄСПЛ вказав, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а втручання у право на повагу до житла - порушенням статті 8 Конвенції, якщо таке втручання не здійснене «згідно із законом», не переслідує легітимну мету чи не є «необхідним у демократичному суспільстві» (встановлення цієї необхідності передбачає, зокрема, встановлення пропорційності втручання переслідуваній легітимній меті). Порушення відповідних статей Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Принцип пропорційності у розумінні ЄСПЛ полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.

Перевіряючи дотримання принципу пропорційності легітимній меті, тобто розумного співвідношення між інтересами суспільства й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності та право на повагу до житла, колегія суддів звертає увагу позивача як на поведінку відповідача, яка придбала земельну ділянку без відповідних обмежень у використанні та будь-яких видимих ознак того, що вона знаходиться в охоронній зоні газопроводу відводу ДУ-350 (інвентарний номер ) та на якій остання збудувала житловий будинок у встановленому законом порядку так й поведінку (дії і бездіяльність) органів влади, які жодних дій щодо внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру щодо наявності відповідних охоронних зон не вчинили.

Європейський суд з прав людини у справі «Байкін та інші проти Росії», рішення від 11.02.2020, яка стосувалася загрози знесення будинку, розташованого біля підземного трубопроводу, та виселення мешканців, встановив порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначивши, що не було доведено, що положення про зони з мінімальними відстаннями застосовувалися під час будівництва будинку і на той час мали обов`язковий характер.

Посилання прокурора на обізнаність ОСОБА_1 з фактом проходженням по її земельних ділянках газопроводу високого тиску під час придбання нею земельних ділянок з кадастровими номерами :05:005:2918 та :05:005:0124 у зв`язку із наявністю інформаційних табличок щодо пролягання відповідного газопроводу колегія суддів відхиляє, оскільки відповідних доказів справа не містить. При цьому, фотозображення однієї таблички, яке міститься в справі, таких обставин не доводить, оскільки зі змісту цього фото неможливо встановити ні зміст напису на табличці, ні її місцезнаходження (а.с. 22).

За встановлених вище обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Кременецьке управління з постачання та реалізації газу», ОСОБА_2 , про зобов`язання до вчинення певних дій, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова