Справа № 462/4893/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Ковбаси К. П.,

представника позивача Гузюк Н. І.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Львівської міської ради до ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою,

встановив:

Короткий виклад обставин справи та правова позиція позивача.

Міський голова Андрій Садовий 28.06.2023 року (вх. № 13511) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :05:017:0043 площею 0,3811га за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів у розмірі 177 911 грн. 85 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, щоземельна ділянка на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:017:0043), площею 0,3811 га. належить Львівській міській територіальній громаді, є комунальною власністю та не є об?єктом договору про передачу її у власність або надання у користування (оренду) фізичним чи юридичним особам.

Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування ЛМР 08.12.2021 року було проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 фактично використовують земельну ділянку площею 0,3811га, кадастровий номер :05:017:0043 за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування будівель та споруд за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про надання її в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2021 №288488538 приміщення прохідної під літ. "Ж-1", приміщення магазину під літ. "Б" загальною площею 30,4 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101) на АДРЕСА_1 перебуває в приватній власності ОСОБА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2021 №288488538 нежитлова будівля під літ. "А-2" загальною пл. 251.3 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101), нежитлова будівля під літ. "Е-1" загальною пл. 162,0 кв.м.(реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101), нежитлова будівля під літ. "Б-1" загальною пл. 502,7 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101), нежитлові приміщення адміністративно-побутового корпусу літ. "P-1" загальною пл. 58,8 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01) на АДРЕСА_1 перебуває в приватній власності ОСОБА_2 ..

Відтак, відповідачі є фактичними користувачами земельної ділянки (кадастровий номер :05:017:0043 за адресою АДРЕСА_1 ).

Розмір збитків, завданих позивачу за користування відповідачем земельною ділянкою, за період з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року, становить 177 911 грн 85 коп. У зв`язку з наведеними, просить позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (т. 1, а.с. 47).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. (т. 1, а.с. 51-52).

31.07.2023 року від уповноваженого представника відповідача ФОП ОСОБА_3 адвоката Захарчука М. В., надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволені позову, покликаючись на те, що між ФОП ОСОБА_3 та ЛМР було укладено договір оренди землі відповідно до ухвали ЛМР №2499 від 05.03.2009 року, терміном на 10 років до 05.03.2019 року. Зазначає, що такий був зареєстрований у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 08.10.2010 року, а тому з цієї дати починається перебіг строку договору оренди, та відповідно строк дії договору як і право оренди тривало до 08.10.2020 року. За вказаних обставин нарахування безпідставно збережених коштів за рахунок користування без сплати орендної плати відповідачам за 2020 рік є незаконним, так як у зазначений період діяв договір оренди земельної ділянки від 05.03.2019 року. Крім того, як вбачається із розрахунку суми збитків доданого до позовної заяви вбачається що сума збитків розрахована за період 2020 по 2022 рік на розмір земельної 3811 кв.м., що є невірним, так як під забудовою знаходиться лише частина зазначеної земельної ділянки в розмірі 0,1159 га. Відповідно до акту № 120 від 08.12.2021 року про обстеження земельної ділянки доданого до позовної заяви відповідачі використовують лише частину із загальної площі земельної ділянки. Представник, також зазначив, що будівлі якими володіє ОСОБА_3 не знаходяться в межах ділянки з кадастровим номером :05:017:0043. (т. 1, а.с. 76-80).

04.08.2023 року від уповноваженого представника позивача ЛМР - Гузюк Н. І. надійшла відповідь на відзив, у якій останній просив позов задовольнити. Представник зазначила, що сторони погодили термін дії договору оренди землі до 05.03.2019 року, зазначила що відповідачі користувалися вже сформованою ділянкою, а не її частиною. Окрім цього, зазначила, що представниками відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради, представником управління земельних ресурсів, представником управління архітектури та урбаністики та представниками районної адміністрації було належно проведене обстеження на підставі статті 189 Земельного кодексу України, статей 5, 12, 20 Закону України «Про охорону земель» та Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель Львівської міської територіальної громади затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 04,04.2019 року № 4804 (в редакціях діючих на момент проведення обстеження). (т. 1, а.с. 89-93).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.01.2024 року у справі призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, на час проведення судової експертизи провадження у справі - зупинено. (т. 1, а.с. 214-219).

26.08.2024 року (вх. № 19685) з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України на адресу суду надійшли матеріали справи без виконання. (т. 2, а.с. 96).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.09.2024 року поновлено провадження у справі за позовною заявою Львівської міської ради до ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. (а.с. т. 2, а.с. 97-98).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2025 року у справі призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, на час проведення судової експертизи провадження у справі - зупинено. (т. 2, а.с. 192-196)

03.07.2025 року (вх. № 14832) з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України на адресу суду надійшли матеріали справи без виконання. (а.с. т. 2, а.с. 204).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.07.2025 року поновлено провадження у справі за позовною заявою Львівської міської ради до ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. (т. 2, а.с. 206-207).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.07.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. (т. 3, а.с. 11-12).

Позиція учасників справи.

Уповноважений представник позивача ЛМР - Гузюк Н. І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Уповноважений представник відповідача ФОП ОСОБА_3 адвокат Старий М. М. просив відмовити у задоволенні позову, покликаючись на його безпідставність.

ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились хоча про дату, місце та час проведення такого були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи які не з`явились, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно акта обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок №120 від 08.12.2021 року, складеного провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради Гируном С. М., провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування ЛМР Сенчишаком І. П. за участю головного спеціаліста юридичного відділу Залізничної районної адміністрації Іваненко О. В., ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 фактично використовують земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд, а ОСОБА_4 фактично використовує земельну ділянку для під?їзду до земельної ділянки № НОМЕР_1 , за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про надання її в користування (оренду та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Доступ до земельної ділянки обмежений шляхом встановлення воріт та металевої огорожі з південної сторони земельної ділянки. (т. 1, а.с. 10-13).

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:017:0043), площею 0,3811 га, належить територіальній громаді м. Львова, є комунальною власністю та була надана в оренду ФОП ОСОБА_3 до 05.03.2019 року, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 від 28.03.2023 (т. 1, а.с. 27-29).

Ухвалою Львівської міської ради №2499 від 05.03.2009 «Про користування ФОП ОСОБА_3 земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » передано ФОП ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,3811 га, на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 10 років (т. 1, а.с. 152).

22.09.2009 року між ЛМР та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки на вулиці АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:017:0043) № 3-1378 для обслуговування адміністративно-складських приміщень. (т. 1, а.с. 81-84).

Відповідно до п.8 договору встановлено, що договір укладається на 10 (десять) років до 05.03.2019 року.

Відповідно до п. 37 встановлено, що договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було надано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2021 року № 288488538 нежитлова будівля під літ. «А-2» загальною пл. 251.3 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101), нежитлова будівля під літ. «Е-1» загальною пл. 162,0 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101), нежитлова будівля під літ. «Б-1» загальною пл. 502,7 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101), нежитлові приміщення адміністративно-побутового корпусу літ. «Р-1» загальною пл. 58,8 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 01) на АДРЕСА_1 перебуває в приватній власності ОСОБА_2 , а приміщення прохідної під літ. "Ж-1" приміщення магазину під літ. "Б" загальною площею 30,4 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101) на АДРЕСА_1 перебуває в приватній власності ОСОБА_3 . (т. 1, а.с. 33-37).

Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради направлено вимогу №24-вих-56394 від 05.08.2022 року на адресу ОСОБА_2 та вимогу №24-вих-56390 від 05.08.2022 року на адресу ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 20-26).

Згідно витягу №НВ023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.01.2023 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :05:017:0043) становить 2 963 281 грн 16 коп. (т. 1, а.с. 40)

Згідно розрахунку суми збитків недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без документів, які підтверджують право користування, складеного управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, розмір збитків, завданих власнику землі за користування відповідачами земельною ділянкою (кадастровий номер кадастровий номер: :05:017:0043 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року становить 250 531 грн. 95 коп. (т. 1, а.с. 38).

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Львівській області від 02.03.2023 згідно проведених нарахувань та відомостей про сплату за даними інтегрованої картки платника ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 роки нараховано 72 620 грн 10 коп. земельного податку з фізичних осіб по земельній ділянці за кадастровим номером :05:017:0043, в тому числі: за 2020 рік 23 425 грн 84 коп., за 2021 рік 23 425 грн 84 коп., за 2022 рік 25 768 грн 42 коп. За даними ІТС «Податковий блок» заборгованість по земельному податку з фізичних осіб згідно інтегрованої картки платника станом на 01.03.2023 року. (т. 1, а.с. 39).

Окрім цього, судом досліджено план-схему земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок від 30.05.2022 року, фотоматеріали, поземельну книгу на земельну ділянку, матеріали інвентаризаційної справи та реєстраційної справи БТІ на об`єкти нерухомого майна розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувають у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розташовану в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :05:017:0043 та інші наявні документи у матеріалах справи.

Застосоване судом законодавство та мотиви прийняття рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

При цьому, суд враховує, позицію викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) від 16.06.2021 року, згідно якої реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Згідно з ст.12 Земельного кодексу України повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад.

За змістом статей 125 та 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю чи споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відтак, із виникненням права власності на об`єкт нерухомості, власник такого об`єкта не звільняється від обов`язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата заземлю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідачі не є ані власниками, ані постійним землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідачі, в період часу з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року, фактично користувався земельною ділянкою без плати за землю.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Суд не приймає твердження сторони відповідача ФОП ОСОБА_3 про те, що строк дії оренди закінчувався 08.10.2020 року, оскільки, відповідно до п.8 договору встановлено, що договір укладається на 10 років до 05.03.2019 року.

Так п. 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, сторони погодили терміни дії договору. Договір укладено відповідно до норм законодавства, умови визнані та погоджені сторонами та закріплені особистими підписами представників та печаткою.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (правова позиція в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17).

Відповідно до ч.1 ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язання. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином обов?язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов?язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Обов?язком землекористувачів, згідно статті 96 Земельного кодексу України, серед іншого, є своєчасна сплата земельного податку або орендної плати.

Статтями 7, 140, 142 Конституції України та ст.16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, функціонування якого гарантується державою, є рухоме і нерухоме майно, доходи міських бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Як визначено статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтями 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статтею 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпоряджання об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги статті 19 Конституції України, територіальна громада м. Львова, як власник спірних земельних ділянок делегує Львівській міській раді повноваження щодо здійснення щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Згідно з положенням статті 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участю держави у форматуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (стаття 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі статтями 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Львівської міської ради недоотримав значну суму коштів, яку мав би отримати від передачі земельної ділянки в оренду відповідачу.

Ненадходження коштів зі сплати орендної плати перешкоджає належному функціонуванню органу місцевого самоврядування, що порушує інтереси місцевого самоврядування. Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

Недоотримання коштів у розмірі орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Відтак, внаслідок неотримання коштів місцевим бюджетом за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати порушуються інтереси територіальної громади м. Львова.

Таким чином, відповідачі у період часу з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року не сплачували за користування земельною ділянкою (кадастровий номер :05:017:0043) за адресою: АДРЕСА_1 , плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Львівської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, тобто 177 911 грн 85 коп.

Суд не приймає тверджень сторони відповідача ФОП ОСОБА_3 щодо розрахунку грошової оцінки недоотриманих коштів, оскільки, визначення позивачем суми безпідставно збережених коштів здійснювалося на основі належного і допустимого доказу - витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тому суд вважає, що такий розрахунок є вірним. Разом з цим відповідачами не було надано альтернативного розрахунку та доказів, які б спростовували вище наведене

Висновки суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно 177 911 грн 85 коп. безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер: :05:017:0043 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 01.01.2020 року по 31.08.2022 року.

Суд, також, зазначає, що відповідно до ст. 109 ЦК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Так ухвалою суду від 15.01.2024 року була призначена про призначення земельно-технічної експертизи за клопотанням представника відповідача, яка не була виконана з вини (не було надано додаткові матеріали, які запитував експерт у клопотанні) останнього. Окрім цього, судом ухвалою суду від 15.01.2024 року була призначена повторно земельно-технічна експертиза за клопотанням представника відповідача, яка не була виконана з вини (неоплати вартості) останнього. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне відмовити у визнанні фактів, які були викладені у відзиві та вважає недоведеною позицію відповідача ФОП ОСОБА_3 з питань за якими призначалась експертиза.

Суд також, вважає за необхідне зазначити що відповідач ОСОБА_2 , була ознайомлена з матеріалами справи (а.с. 56), разом з цим не подала до суду відзив на позовну заяву чи надала інші пояснення по справі.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 150 від 10.05.2023 року (а.с. 9) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів порівно на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір по 1 342 грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Львівської міської ради до ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради суму безпідставно збережених коштів у зв?язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності (кадастровий номер :05:017:0043 за адресою: АДРЕСА_1 ), у сумі 177 911 грн. (сто сімдесят сім тисяч дев?ятсот одинадцять) грн 85 коп.

Стягнути порівну з ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради судовий збір по 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Позивач: Львівська міська рада (, адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1);

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: