Справа № 303/1847/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання:Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьма-Чепурнова Катерина Іванівна, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року у складі судді Полянчука Б.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

встановив :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-гарант»), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 19 серпня 2020 року о 21 годині на вулиці Пушкіна у селі Залужжя Мукачівського району Закарпатської області з вини водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «VOLVO FN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася ДТП, у якій було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2021 року у справі № 557/62/21 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно зі звітом автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 31 серпня 2020 року вартість шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 438 716,76 грн.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLVO FN», реєстраційний номер НОМЕР_4 , була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-гарант», що підтверджується страховим полісом № АО2823422. Поряд із цим, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2021 року у справі № 303/7098/21 йому було відмовлено у стягненні з названої компанії страхового відшкодування з мотивів пропуску річного строку подання заяви до страховика.

Вважає, що за наведених обставин саме ФОП ОСОБА_2 , як законний володілець джерела підвищеної небезпеки та роботодавець ОСОБА_3 , з вини якого сталася ДТП, має повністю компенсувати йому завдану майнову та моральну шкоду.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь 438 716,76 грн на відшкодування майнової шкоди та 30 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року по справі № 303/1847/22 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково.

Здійснено поворот виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року по цивільній справі № 303/1847/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-грант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

У порядку повороту виконання судового рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 311 803 (триста одинадцять вісімсот три) гривні 94 копійки, з яких: 308 716 (триста вісім тисяч сімсот шістнадцять) гривень 76 копійок відшкодування шкоди; 3087 (три тисячі вісімдесят сім) гривень 18 копійок - судового збору.

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 31 180 (тридцять одна тисяча сто вісімдесят) гривень 39 копійок основної винагороди приватного виконавця Роман Р.М. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьма-Чепурнова Катерина Іванівна, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки, та безпідставно відмовив у заявленому позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник апелянта адвокат Кузьма-Чепурнова К.І. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглянута за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_3 о 21 годині 00 хвилин на автомобільній дорозі Мукачево-Рогатин на вул. Пушкіна у с. Залужжя Мукачівського району, керуючи транспортним засобом «VOLVO FN», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHMITZ», державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.3 б, 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по зустрічній смузі, після чого відбулося перекидання транспортного засобу «VOLVO FN». У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Постановою старшого слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 27.11.2020 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, відомості стосовно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 20.08.2020 за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до реєстру МТСБУ станом на день ДТП транспортний засіб VOLVO FN, номерний знак НОМЕР_1 забезпечений полісом № АО2823422, виданим ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант».

Згідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу від 31.08.2020 року вартість шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_3 становить 438 716,76 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, (далі по тексту - Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

Згідно ст. 9.1. Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Обгрунтовуючи заявлений позов до ФОП ОСОБА_2 , позивач посилається на те, що оскільки йому на праві власності належить транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_3 , який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_3 , який перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , тому саме ФОП ОСОБА_2 повинен відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним трудових обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3ст 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов`язків.

Аналіз змісту даної норми свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових (службових) відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконанням роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною (фізичною) особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц.

Позивачем, відповідно до ст.13,81 ЦПК України не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які підтверджують, що під час спричинення шкоди майну позивача, ОСОБА_3 перебував у трудових (службових) відносинах з ФОП ОСОБА_2 та виконуючи їх, керував джерелом підвищеної небезпеки на момент вчинення ДТП.

Позивач не заявляв жодних клопотань про витребування доказів судом першої інстанції або їх забезпечення в порядку ст. 84, 116-118 ЦПК України.

Згідно із ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач не надав суду доказів неможливості подання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Тому надані апелянтом у суді апеляційної інстанції докази не можуть бути прийняті та не підлягають оцінці судом апеляційної інстанції.

Згідно із ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги доводи позивача про те, що факт перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 встановлено постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 29.01.2021, оскільки, як вбачається зі змісту даної постанови, вона дійсно містить відомості про те, що ОСОБА_3 працює водієм ФОП ОСОБА_2 , проте вказана інформація відображена у відомостях про особу, стосовно якої розглядається справа, а не при описі обставин, установлених під час розгляду справи, тому відсутні підстави вважати, що Гощанським районним судом у постанові від 29.01.2021 встановлено факт того, що ОСОБА_3 під час виконання трудових (службових) обов`язків завдав шкоди майну позивача.

Крім того, як правильно вказано судом першої інстанції, зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_3 працює водієм у ФОП ОСОБА_2 не звільняє позивача від доказування факту, що під час завдання шкоди його майну винна особа ОСОБА_3 виконував трудові (службові) обов`язки у ФОП ОСОБА_2 , оскільки ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильних висновків про недоведеність підстав передбачених ч. 1 ст. 1172 ЦК України, для відшкодування відповідачем ФОП ОСОБА_2 завданої внаслідок ДТП шкоди, та обґрунтовано відмовив у заявленому позові до відповідача ФОП ОСОБА_2 .

Відповідач подав до суду заяву в якій просив здійснити поворот виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року по справі № 303/1847/22 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТДВ СК «Альфа-грант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 342 984 ( триста сорок дві тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 33 копійок, з яких: 308 716 (триста вісім тисяч сімсот шістнадцять) гривень 76 копійок - сума, яка підлягає стягненню за судовим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року; 3087 (три тисячі вісімдесят сім) гривень 18 копійок - сума судового збору, яка підлягає стягненню за судовим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року; 31 180 (тридцять одна тисяча сто вісімдесят) гривень 39 копійок - сума основної винагороди приватного виконавця Романа Р.М., у порядку повороту виконання судового рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2022 року по справі № 303/1847/22.

Встановлено, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.11.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 308 716 грн 76 коп.

На виконання зазначеного рішення 10.01.2023 видано виконавчий лист №303/1847/22, на підставі якого приватним виконавцем Романом Р.М. відкрито виконавче провадження №70867297.

За наслідками виконання рішення суду від 24.11.2022 приватним виконавцем Романом Р.М. 26.01.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №70867297, оскільки судове рішення від 24 листопада 2022 року повністю виконано та з боржника з ФОП ОСОБА_2 стягнуто та перераховано на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 308 716 гривень 76 копійок з відшкодування шкоди та 3087 грн 18 коп. судового збору.

Платіжною інструкцією від 20.03.2023 підтверджено, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22.11.2022 перераховано боржником ФОП ОСОБА_2 за призначенням платежу: сплата боргу по виконавчому провадженню №70867297 на рахунок приватного виконавця Романа Р.М.

Крім того, відповідно до постанови приватного виконавця Романа Р.М. від 26.01.2023 з боржника ФОП ОСОБА_2 стягнуто основну винагороду приватного виконавця у сумі 31 180,39 гривень.

У подальшому ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.04.2023 зазначене заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.11.2022 скасовано і призначено справу до судового розгляду.

При новому розгляді справи після скасування заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.11.2022 суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, з посиланням на ч.2 ст. 444 та ч.9 ст.10 ЦПК України, обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 у порядку повороту виконання рішення суду суми 311 803,94 грн., оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 одержав від відповідача в порядку виконання заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.11.2022 грошові кошти, які були присудженні йому цим рішенням, але в подальшому зазначене заочне рішення скасовано ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.04.2023 і при новому розгляді справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» про стягнення шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Разом з тим, вимога ФОП ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 у порядку повороту виконання рішення суду 31 180 грн. 39 коп. основної винагороди приватного виконавця Романа Р.М. не може бути задоволена, оскільки така сума згідно із ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», є витратами виконавчого провадження, які не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду.

Таким чином суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові .

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьма-Чепурнова Катерина Іванівна, залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: