Справа № 686/2525/25
Провадження № 2/686/6525/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайоний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Хараджі Н.В.,

при секретарі судових засідань Козуляк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», яка подана та підписана адвокатом Романівим Антоном Анатолійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором про надання споживчого кредиту № ID21337849, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором про надання споживчого кредиту № ID21337849 в розмірі 236 119 гривень 18 копійок.

Представник позивача на обґрунтування свого позову вказав, що 25 липня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) укладено Заяву-договір № ID21337849 про надання споживчого кредиту (надалі - Заява - договір).

Відповідно до п.1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Заяви-договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п.п. 1.2.1. загальна сума кредиту 228 449,00 грн; п.п.1.2.5. строк кредиту 48 місяців; п.п.1.2.8.проценти за користування кредитом 0,01% річних; 1.4. комісія за обслуговування кредиту 2,5 % щомісячних.

Відповідно до п. 1.11. Заяви-договору банк зобов`язався надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п.1.2.2. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до Законодавства України: на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі 228 449,00 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ«ТАСКОМБАНК».

Відповідно до умов Заяви - договору, Відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору.

Відповідно до п. 2.6. Заяви-договору відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що міститься у додатку №1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.1.1 Заяви-договору Відповідач зобов`язався належним чином виконувати всі умови цієї Заяви - договору та взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до п. 3.1.4 Заяви-договору платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору.

Відповідно до п. 3.3.1 Заяви-договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по цій Заяві-договору.

Відповідно до п. 3.3.2 Заяви-договору при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених Заявою-договором, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Відповідно до п. 5.5 Заяви-договору, сторони домовились, що при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, Позичальник сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування Кредитом у відповідному розрахунковому періоді (розрахунковий період - календарна кількість днів між датами платежів Позичальника згідно зі строковістю, зазначеною в Заяві-договору про споживчий кредит), та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі.

Підписанням та поданням Заяви-договору, Позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Законом України «Про споживче кредитування» (відповідно до п. 5.7. Кредитного договору).

Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (відповідно до п. 5.15 Заяви-договору).

Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за Заявою-договором виконав в повному обсязі.

В подальшому відповідач перестав виконувати умови Заяви-договору в повній мірі, а саме перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії.

Станом на 02.12.2024 року заборгованість за Заявою-договором № ID21337849 про надання споживчого кредиту, становить 236119 гривень 18 копійок, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту 178991 гривень 70 копійок; заборгованість по відсотках 15 гривень 18 копійки; заборгованість по комісії ( в т.ч. простроченій) 57112 гривні 30 копійок.

Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Натомість, позичальник своїх зобов`язань за заявою-договором належним чином не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість за Заявою-договором, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2025 року було задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сікози В.О. про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення по справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 08.07.2025 року на 12 год. 35 хв.

16 червня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сікози В.О. у якому зазначив що відповідач вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними та таким які не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, за ствердженням Позивача, Станом на 02.12.2024 року заборгованість Відповідача за Заявою-договором № ID21337849 про надання споживчого кредиту, становить 236119 гривень 18 копійок, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту 178991 гривень 70 копійок; заборгованість по відсотках 15 гривень 18 копійки; заборгованість по комісії ( в т.ч. простроченій) 57112 гривні 30 копійок. З цього приводу Відповідач зазначає, що 25.07.2023 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (надалі за текстом також «Позивач») та ОСОБА_1 (надалі за текстом також «Відповідач») укладено Заяву-договір про надання споживчого кредиту на власні потреби/рефінансування кредитної заборгованості в інших фінансових установах № ID21337849 (надалі за текстом також «Договір»). На підставі вищезазначеного Договору Відповідачу було відкрито рахунок IBAN НОМЕР_1 у банку Позивача. На підставі Договору Відповідач отримав від Позивача кошти у сумі 228449,00 грн., в якості споживчого кредиту без комісії. Відповідно до п.1.2.5. Договору Відповідач протягом 48 місяців з дня отримання кредиту повинен сплатити, окрім суми кредиту, наступні платежі:

- щомісячна комісія за обслуговування кредиту у розмірі -2.5% від суми кредитної заборгованості. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом:

- штраф 1 у розмірі 300 грн. нараховується на сьомий день виходу на прострочку. Штраф нараховується стільки разів, скільки Відповідач буде виходити на прострочку;

- штраф 2 у розмірі 2.5% нараховується щомісячно у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом більше 30 днів.

Згідно доданого до позову Позивачем графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 274 138.8 грн.

Відповідач не заперечує факту отримання від АТ «Таскомбанк» грошових коштів в сумі 228449,00 грн., грн. та здійснив оплату в рахунок погашення заборгованості 89 435.91 грн. платежами за період з 10.08.2023 року по 12.08.2024 року, про що не заперечує Позивач, але ці кошті були зараховані в рахунок погашення не тіла кредиту, а в рахунок погашення комісії по кредиту.

Відповідач вважає, що положення Договору № ID21337849 від 25.07.2023 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 в частині сплати щомісячних платежів у вигляді комісії за додаткові послуги за обслуговування кредитної заборгованості суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, тому до них мають бути застосовані наслідки нікчемності.

В графіку платежів, який Позивач зазначив у Договорі, як щомісячний платіж позичальника по кредиту зазначено суму кредиту (погашення суми кредиту), суму процентів за користування кредитом (сплата процентів) та за обслуговування кредитної заборгованості (комісія).

Між тим, в жодному документі наданому Відповідачу під час укладення договору, у т.ч. і у Тарифах АТ «Таскомбанк» (чинних на дату укладання договору) не зазначено розрахунку суми сплати за обслуговування кредитної заборгованості, тобто які чинники вплинули на обчислення цієї суми саме в такому розмірі.

В свою чергу сплата за обслуговування кредитної заборгованості не є супровідною послугою банку, оскільки не зрозуміло, в чому саме полягає така послуга, та очевидно, що за наслідками надання такої послуги споживач (позичальник) від виконавця послуги не отримує ніякого результату, тобто споживання послуги - ВІДСУТНЕ.

Таким чином, Позивач відніс суми сплати за обслуговування кредитної заборгованості до загальної суми при обчисленні реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит без належних на то правових підстав. З наведеного вище слідує, що умова укладеного між сторонами у справі договору про надання споживчого кредиту щодо сплати комісії за супроводження кредиту не ототожнюється з будь-якими послугами банку які надаються позивачу як споживачу фінансових послуг і тому такі положення договору надання споживчого кредиту не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», тобто є нікчемною умовою договору.

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Великої Палата Верховного Суду у справі №496/3134/19 положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Таким чином, Кредитний договір № ID21337849 від 25.07.2023 року укладений між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 є нікчемним у частині щомісячних платежів за додаткові послуги за обслуговування кредитної заборгованості.

У зв`язку з чим, суду необхідно застосувати наслідки нікчемності до положень Кредитного Договору № ID21337849 від 25.07.2023 року укладеним між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги за обслуговування кредитної заборгованості, перерахувавши розмір грошових коштів, які повинен сплатити Відповідач на користь Позивача або розмір грошових коштів, які Позивач повинен повернути на користь Відповідача у зв`язку з переплатою, без урахування незаконно нарахованих Позивачем коштів за обслуговування кредитної заборгованості та з урахуванням розміру перерахованих Відповідачем коштів на рахунок IBAN НОМЕР_1 .

Позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, є такими, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а отже задоволенню не підлягають.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.09.2025 року на 12 год. 45 хв.

23.09.2025 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача Романіва А.А. у зв`язку із тим, що має намір надати відповідь на відзив.

Представник позивача будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Крім того, судом надавалась можливість представнику позивача надати відповідь на відзив, однак станом на 24.11.2025 року на адресу суду відповідь на відзив не надходила.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Разом з тим представник відповідача подав відзив у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, а у разі прийняття рішення щодо задоволення позову, просив врахувати доводи відповідача щодо незаконної, непропорційної та завищеної суми нарахованої позивачем комісії за обслуговування кредиту та сплату відповідачем 89 435,91 грн. на рахунок позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 липня 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі - Позивач/Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) укладено Заяву-договір № ID21337849 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Заяви-договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п.п. 1.2.1. загальна сума кредиту 228 449,00 грн; п.п.1.2.5. строк кредиту 48 місяців; п.п.1.2.8. проценти за користування кредитом 0,01% річних; 1.4. комісія за обслуговування кредиту 2,5 % щомісячних.

Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 228 449,00 грн. (що визнається сторонами).

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №ID21337849 від 25.07.2023 року укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 02.12.2024 року, відповідач сплатив 11,09 грн. (за відсотками), 49457,30 грн. (тіло), 39978,61 грн (комісія), що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином загальна сплачена сума станом на 02.12.2024 року складає 89435, 91 грн., що підтверджується відповідачем.

Вирішуючи питання про наявність підстав для часткового задоволення позову, суд виходить з такого.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Із положень частини першої ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 виснував таке.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням вказаного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постановах від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19, від 21 лютого 2024 року у справі №344/3078/23, від 17 квітня 2024 року у справі №754/644/21 щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Банк в ані Договорі, ані в додатках до нього, не зазначив перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, які надавались споживачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), тому відповідна умова кредиту є нікчемною.

З огляду на вказані обставини, оскільки за умовами Договору (без урахування нікчемної умови щодо комісії за обслуговування кредиту) відповідач мав сплатити Банку в межах заявлених позовних вимог 228449 грн. тіло, 15,18 грн. проценти, а фактично сплатив 89435,91 грн., з останнього на користь Банку підлягає стягненню заборгованість у сумі 139028,27 грн., отже позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи представника відповідача стороною позивача не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви додана платіжна інструкція №2341 від 24.01.2025 року, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в сумі 3541,79 грн. Враховуючи часткове задоволення позову на суму 139028,27 грн., що становить 58,88 % від заявленої позивачем суми, сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2085,41 грн.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) заборгованість за Заявою - договором № ID21337849 про надання споживчого кредиту від 25.07.2023 року у розмірі 139028,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2085,41 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа