Справа № 459/2004/25
Провадження № 2/459/546/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

18.06.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором №434179706 від 08.02.2024 року в розмірі 23100,00 грн., а також понесені судові витрати, які включають витрати на правову допомогу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.02.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №434179706 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування 5 600 грн, проте боржник свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконав. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод в т. ч. про продовження терміну дії Договору факторингу право вимоги за кредитним договором №434179706 від 08.02.2024 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Надалі, на підставі договору факторингу №19/1224-01 від 19.12.2024, право вимоги до боржника перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Онлайн фінанс», а на підставі договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «Онлайн фінанс» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №434179706 від 08.02.2024 у загальному становить 23100,00 грн., з 5600,00 грн. - заборгованість по кредиту; 17500,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 23100,00 грн, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Ухвалою від 19.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи на 20.08.2025. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву.

У зв`язку із першою неявкою належним чином повідомленого відповідача розгляд справи 20.08.2025 відкладено на 01.10.2025.

01.10.2025 частково задоволено клопотання представника позивача і витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості про те: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжна картка 5375-41ХХ-ХХХХ-3865; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки за період з 08.02.2024 по 13.02.2024 у сумі 5 600,00 грн, а у випадку підтвердження зарахування надати первинні документи бухгалтерського обліку; чи є/був номер телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки НОМЕР_3 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

21.11.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні.

В судове засідання 28.11.2025 сторони не з`явились.

Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 08.02.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №434179706, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.73-93).

Згідно з п.2.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, визначених у цьому договорі, додатках до нього, та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5600 грн 08.02.2024 (п.2.3 договору).

Відповідно до п.5.1. Договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5375-41XX-XXXX-3865, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.

Згідно п.8.3 Договору на момент укладення цього Договору та отримання першого траншу за цим Договором Базова процента ставка складає 2,50% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 21.08.2024 року базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону.

Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: 7.4.1. протягом Дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; 7.4.2. після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно.

Згідно з п.8.4 для суми кредиту за першим траншем, що вказана у п.2.3 договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту 9800,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 4200,00 грн та суму кредиту у розмірі 5600,00 грн. Денна процентна ставка, для вказаних в цьому пункті умов, розраховується наступним чином (Загальні витрати:4200,00)/(сума першого траншу: 5600,00грн)/ (строк дисконтного періоду:30 днів) x 100% = 2,50% в день.

За період від дати видачі першого траншу до 09.03.2024 (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,50% від суми кредиту за кожен день користування ним, що становить 182,50% річних. (п.8.5.1 Договору)

Відповідно до п.11.1 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

До договору банком також долучено заявку на отримання грошових коштів в кредит від 08.02.2024, де вказані персональні дані ОСОБА_1 , адресу його реєстрації та номер карточки (а.с.51); правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.52-58); порядок укладання Фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг(діє з 25.07.2023).(а.с.18-35); паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №434179706 від 08.02.2024, де вказано інформація та контактні дані кредитодавця, кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок поверення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти та підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 2693. (а.с.69-72); довідку щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.36-37); порядок дій споживача а ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO» (а.с.38-50).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу кошти в сумі 5600,00 гривень згідно договору №434179706 від 08.02.2024, що підтверджується платіжним доручення від 08.02.2024 (а.с.17) та довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №434179706/24052025/Э від 24.05.2025 (а.с.162).

Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 14.10.2025 №БТ/У-15377 встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_4 , на даний картковий рахунок з 08.02.2024 по 13.02.2024 на платіжну карту № НОМЕР_4 було зарахування коштів 5600,00 грн, номер телефону НОМЕР_5 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №434179706 від 08.02.2024 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за період з 08.02.2024 по 09.04.2024 заборгованість становила 10640,00 грн, з них 5600,00 грн тіло кредиту та 5180 грн проценти (а.с.105-106).

Судом також встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та Додаткові угоди до нього, згідно якими фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за яким настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові (ЕС).

Позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків на 31.12.2024 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №279 від 09.04.2024 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.145) та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги №279 від 09.04.2024 (а.с.146).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №279 від 09.04.2024 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за договором укладеним з ОСОБА_1 №434179706 від 08.02.2024 (а.с.147-149).

Відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за договором №434179706 від 08.02.2024 заборгованість за період з 09.04.2024 по 19.12.2024 становила 23100,00 грн, з них 5600,00 грн тіло кредит та 17500,00 грн проценти (а.с.103-104).

19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № 434179706 від 08.02.2024 (а.с.136-144).

На підтвердження цього також позивачем надано витяг з Реєстру прав вимоги №2 від 19.12.2024 (а.с.133-135) та копії платіжних доручень №376, №377 від 20.01.2025 та №341 від 27.12.2024 (а.с.130-132).

В подальшому, 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором №434179706 від 08.02.2024 (а.с.120-129).

Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 (а.с.112) та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 борг ОСОБА_1 за договором №434179706 від 08.02.2024 перейшов до позивача та становив 23100,00 грн, з яких 5600,00 грн прострочене тіло кредиту та 17500,00 грн прострочені відсотки (а.с.117-119).

Відповідно до копій платіжних інструкцій №243 від 04.06.2025, №245 від 04.06.2025, №246 від 05.06.2025, №247 від 05.06.2025, №247 від 06.06.2025 встановлено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» оплатило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» кошти на виконання договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 (а.с.107-111).

Згідно виписки з особового рахунку ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором №434179706 від 08.02.2024 станом на 05.06.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена та становить 23100,00 грн (а.с.102).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою, дугою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів..

Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно п.15 ч.1 ст.1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1-2 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Як зазначалось вище, договір кредитної лінії № 434179706 від 08.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який використано для підтвердження підписання договору.

Без здійснення вказаних дій відповідачем договір не був би укладений сторонами, відтак, цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним факт підписання ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відтак укладення договору узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання кредитного договору № 434179706 від 08.02.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було видано ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 5600,00 грн, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківський рахунок відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.02.2024, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №434179706/24052025/Э від 24.05.2025 та повідомленням АТ «Універсал Банк» від 14.10.2025 №БТ/У-15377, з якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_4 , на даний картковий рахунок з 08.02.2024 по 13.02.2024 на платіжну карту № НОМЕР_4 було зарахування коштів 5600,00 грн, номер телефону НОМЕР_5 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 .

Наведені вище обставини свідчать про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов Договору так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед позивачем.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За наведених обставин, суд вважає, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, суд виходить з наступного.

Із наданих позивачем та досліджених судом документів встановлено, що відповідачу на підставі договору кредитної лінії № 434179706 від 08.02.2024 року було надано кредит 5600,00 грн, який відповідач у строки встановлені умовами договору не повернув, розмір заборгованості відповідачем не спростований, а тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5600,00 грн.

Що стосується вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з 08.02.2024 по 09.03.2024 така нараховувалася за процентною ставкою 0,50% від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до п.8.5.1 Договору. З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за період з 10.03.2024 по 06.07.2024 встановлено, що відсотки нараховувалися за стандартною процентною ставкою 2,5%, яка передбачена договором. Відповідно до п.11.1 договір діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

Тому судом всатновлено, що розрахунки заборгованості надані позивачем відповідають умовам договору.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача, як правонаступника первісного кредитора, підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії №434179706 від 08.02.2024 розмірі 23100,00 грн, з них 5600,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 17500,00 грн проценти за користування кредитом.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування розміру понесених витрат позивач надав копії таких документів: Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01 з додатками (а.с.98-101); додаткової угоди №8 від 30.05.2025 до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01 (а.с.97); акту прийому-передачі наданих послуг на суму 7000, 00 грн (а.с.96); довіреності виданої ТОВ «ФК «Ейс» від 29.05.2025 на ім`я адвоката Тараненка А.І. (а.с.94); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність №4956 від 24.04.2012 видане на ім`я Тараненко А.І. (а.с.95).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.

Відповідно до правового висновку, викладеному у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 357/8695/23, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витрачений час (адвокат не приймав участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 3000 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258,259, 263- 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 23100,00 гривень (двадцять три тисячі сто гривень 00 копійок) заборгованості за договором кредитної лінії №434179706 від 08.02.2024, з яких: 5600,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 17500,00 гривень заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2422,40 гривні (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судових витрат понесених на сплату судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок) судових витрат понесених на правову допомогу.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, юридична адреса: 02175, м.Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 28.11.2025.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська