Справа № 682/1745/25
Провадження № 2/682/1067/2025
21 листопада 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
представника позивача Горщара Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/1745/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Горщар Богдан Анатолійович, до ОСОБА_2 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності,
До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Горщар Б.А., до ОСОБА_2 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності.
В обґрунтування поданого позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , батько позивача ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріуса Артемової Л.Я. із письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом.
За рішенням Славутського міськрайонного суду від 29.07.2022 за позивачем визнано право власності на вказаний вище житловий будинок. На даний час позивач ОСОБА_1 є єдиним власником житлового будинку, який набутий ним в порядку спадкування на підставі рішення суду.
Власником 1/6 частки вказаної земельної ділянки рідна сестра позивача ОСОБА_5 , яка на момент смерті батька була особою пенсійного віку, а тому мала право на обов?язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України. Відповідачка прийняла спадщину на обов?язкову частку після смерті батька ОСОБА_3 , однак свідоцтво про право на спадщину не отримала.
Ухвалою суду від 18.07.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.09.2025.
24.09.2025 підготовче судове засідання у справі було відкладено на 17.10.2025 за клопотанням представника позивача.
17.10.2025 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 21.11.2025.
21.11.2025 представник позивача, адвокат Горщар Б.А., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Додатково зауважив, що в позасудовому порядку вирішити спірне питання із відповідачкою не має можливості. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат представник вказав, що відповідні докази щодо суми судових витрат будуть подані ним в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Враховуючи наведені обставини протокольною ухвалою суду від 21.11.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Артемовою Л.Я. заведено спадкову справу № 53/2018.
З матеріалів спадкової справи слідує, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт від 10.09.2015, згідно із яким усе своє майно заповів сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 38).
Згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2022 за позивачем визнано право власності на вказаний вище житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).
Відповідач ОСОБА_2 , яка на момент смерті ОСОБА_3 досягла пенсійного віку, прийняла спадщину у вигляді обов`язкової частки в спадщині, однак, як слідує із матеріалів спадкової справи, свідоцтв про право на спадщину не отримувала (а.с. 43).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Так, з матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 .. Відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємицею обов`язкової частки у спадщині після смерті батька, однак в позасудовому порядку позивач та відповідач не можуть вирішити спір щодо успадкованого майна.
Так, згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).
Згідно ст. 365 ЦК України, Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися судом з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) вказано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті365ЦК України).
У постанові від 23 листопада 2016 року по цивільній справі №6- 1943цс16 Верховний Суд дійшов наступного правового висновку: аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Так, набуття права власності позивачем на припинену частку відповідача у спільному майні в порядку статті 365 Цивільного кодексу України відповідає визначеній частиною п`ятою статті 11 ЦК України підставі виникнення цивільних прав та обов`язків.
Жодних доказів та обставин, які б свідчили, що припинення права власності відповідача на 1/6 частку земельної ділянки може завдати істотної шкоди її інтересам, а також що це буде для відповідача надмірним тягарем, судом не встановлено.
З огляду на наведене, припинення права власності на частку спірної земельної ділянки, на якій розташований будинок, належний позивачу, в даному випадку не завдають істотної шкоди відповідачу, спільне володіння і користування даним майном є неможливим.
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.
Щодо розподілу судових витрат суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу представником позивача зазначено, що відповідні докази будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом.
Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Повний текст рішення складено: 28.11.2025.
Суддя Мотонок Т. Я.