КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3323/25
Провадження № 2/488/1926/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.10.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Щеглової Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Руденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025, через підсистему «Електронний суд», до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Гроголь Р.В.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови, що син продовжуватиме навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.03.2014.

У шлюбі у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До досягнення сином повноліття з відповідача на підставі судового наказу стягувалися аліменти.

На сьогодні позивач разом із сином проживають у м. Варшава у Республіці Польща. Син навчається у будівельному технікумі № 5 ім. проф. Степана Брили (м. Варшава). Форма навчання денна, термін закінчення навчання квітень 2008 року.

У позивача кошти на утримання сина відсутні, оскільки вона не працевлаштована. Син навчається на денному відділенні, тому також не може працевлаштуватися та у повному обсязі самостійно задовольнити свої потреби.

Відповідач не перебуває у скрутному матеріальному становищі, є засновником приватного підприємства «АГРОДОН» та приватного підприємства «АгроВит-2021», тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Між тим, заборгованість за аліментами, що стягувалися на утримання неповнолітньої дитини, станом на 01.06.2025 складає 63 465 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просила позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.08.2025 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено перше судове засідання у справі.

У судові засідання 16.09.2025 та 24.10.2025 сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином.

Представник позивача подавала заяви, в яких просила розглядати справу без участі позивача та її представника і задовольнити вимоги позову у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Заяв та клопотань від нього не надходило. Правом подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не скористався.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення у справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін у справі, з урахуванням висновків постанови КЦС ВС від 30.09.2022 за № 761/38266/14, відповідно до якої, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у третьому класі Будівельного технікуму № 5 ім. проф. Степана Брили у Варшаві, денної форми навчання. Планована дата закінчення школи квітень 2028 року.

Мати повнолітнього, ОСОБА_4 , перебуває у шлюбі з громадянином Республіки Польща з 15.10.2020, та стосовно неї відсутні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Батько повнолітнього ОСОБА_2 є засновником ПП «АГРОДОН» та ПП «АгроВит-2021», має заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом 488/4417/23 від 16.11.2023 на користь ОСОБА_5 на утримання сина до досягнення ним повноліття, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 63 465 грн.

Як визначено у частинах 1 та 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду починаючи від дня пред`явлення позову.

У той же час ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує такі обставини:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору, суд враховує, що ОСОБА_3 є повнолітнім і навчається, проживає з матір`ю, яка не працює. Доказів на спростування тієї обставини, що батько дитини не має змоги утримувати сина в період навчання або не є працездатною особою, суду не надано.

Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки обов`язок з його утримання покладається на обох батьків.

Встановивши, що син сторін, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність стягнення аліментів.

Суд, з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання, вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме можливостям відповідача та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів належить здійснювати, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом, тобто з 07.08.2025 і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше, ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім іншого, відповідно до ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача та користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 166, 182, 199, 200 СК України та ст.ст. 12, 13, 137, 25-259, 264-265, 268, 280, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із навчанням, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 07.08.2025 і до закінчення терміну навчання у квітні 2028 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1121 (одна тисяча сто двадцять одна) гривня 20 копійок.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Корабельним районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 жовтня 2025 року.

Суддя Я.В. Щеглова