Справа № 539/4663/25
Провадження № 2/539/2054/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна баба ОСОБА_3 , актовий запис про смерть від 20 грудня 2004 року № 100, складений Виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

Спадкову справу № 626/2005 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрито другою Лубенською державною нотаріальною конторою за заявою позивача як спадкоємця за заповітом, інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у справі немає. Заповіт посвідчено 27 лютого 2002 року за реєстровим номером 162 секретарем виконкому Засульської сільської ради народних депутатів Лубенського району Полтавської області Матієць Л. О. Інших заяв про прийняття/відмову від спадщини немає. Згідно із заповітом ОСОБА_3 заповіла земельну частку (пай), що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0262543, ОСОБА_1 .

Родинні відносини позивача з ОСОБА_3 підтверджуються: копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 21 серпня 1970 року серії НОМЕР_2 , актовий запис № 391, складений Лубенським районним відділом ЗАГС Полтавської області; копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_5 від 10 лютого 1991 року серії НОМЕР_3 , актовий запис № 30, складений Лубенським районним відділом ЗАГС Полтавської області; копією свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_2 від 16 серпня 1948 року серії НОМЕР_4 , актовий запис № 15, складений Покрово-багачанським райбюро ЗАГС Полтавської області.

23 вересня 2005 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 26 березня 1997 року серії ПЛ № 026543 Лубенською районною державною адміністрацією.

ОСОБА_6 (чоловік спадкодавця, дід позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть від 15 листопада 1950 року № 07, складений Виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 (дочка померлої, мати позивача) з питання отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталася, спадщину не прийняла.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося не оформленим спадкове майно, що складається з будинку АДРЕСА_1 , які розташовані на не приватизованій земельній ділянці.

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 1 за 19912005 роки від 18 серпня 2025 року № 187-11/11/119, виданої Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, власником житлового будинку з господарськими будівлями, номер об`єкту в негосподарській книзі № 83, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , Лубенською державною нотаріальною конторою відмовлено, у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на вказане нерухоме майно, власником якого була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за заповітом після смерті якої була її онука ОСОБА_1 , відсутні.

На замовлення позивача 15 липня 2024 року фізична особапідприємець ОСОБА_7 виготовив технічну документацію на вказане домоволодіння, внесено об`єкт нерухомості до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Реєстраційний номер ТІ01:2350-7023-5030-4805 та присвоєно ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43.

Відповідно до довідки КП «Лубенським МБТІ» від 22 липня 2025 року № 1289 житловий будинок АДРЕСА_2 , станом на 31 грудня 2012 року в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Свідоцтво про право власності на нього не видавалось.

Відповідно до інформації з ДРРП та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 04 вересня 2025 року № 442159656 відомості щодо реєстрації права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяжень зареєстровані права власності на будь-яке нерухоме майно за параметрами пошуку: АДРЕСА_2 , відсутні.

Позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права у нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації свого права власності на належне майно. Спори щодо права власності на вказане нерухоме майно відсутні.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок «А-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43), загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9 кв. м, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рух справи

11 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2025 року справу № 539/4663/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято до розгляду позовну заяву, призначено підготовче судове засідання на 09 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Витребувано у Лубенської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 626/2005, заведеної на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Представник Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області Євтушевський М. О. 19 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Вказував, що проти позову заперечує.

На виконання ухвали від 17 вересня 2025 року Лубенська державна нотаріальна контора 06 жовтня 2025 року надіслала копію спадкової справи ОСОБА_3 , а також звернулася до суду із заявою, в якій вказано, що у зв`язку із великою завантаженістю представник нотаріальної контори не зможе прибути у засідання, тому просили розгляд справи провести без участі представника нотаріальної контори.

07 жовтня 2025 року на адресу суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просила провести підготовче судове засідання та розгляд справи по суті без її участі, вказувала, що позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У підготовчому судовому засідання 15 жовтня 2025 року позивач не заперечувала проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 12 листопада 2025 року, в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі.

У судове засідання 12 листопада 2025 року учасники справи не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 18 листопада 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується: архівною довідкою від 08 вересня 2025 року № 04-16/75, в якій вказано, що у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про одруження жителів Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за 1948 рік є актовий запис про шлюб № 9 від 16 серпня 1948 року, де значаться ОСОБА_6 , українець, 29 років, у шлюбі не перебуває, дітей немає, перший раз у шлюбі, має свої засоби для існування, місце роботи: місто Миргород ЛТУ зв`язку, прізвище після укладення шлюбу: ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , українка, 30 років, у шлюбі не перебуває, має 1 дитину, перший раз у шлюбі, має свої засоби існування, місце роботи: колгосп імені Молотова село Тарнавщина, прізвище після укладення шлюбу: ОСОБА_8 . Адреса шлюбної пари: село Тарнавщина Покрово-Багачанського району Полтавської області; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 16 серпня 1948 року в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 15, батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 ; свідоцтвом про одруження між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 30 серпня 1969 року, про що в книзі записів актів про одруження зроблено відповідний запис № 277, після реєстрації одруження присвоєні прізвища чоловіку ОСОБА_11 , дружині ОСОБА_11 , серія НОМЕР_6 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 21 серпня 1970 року в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 391, батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 , серії НОМЕР_2 ; свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про що 16 серпня 1948 року в книзі записів актів про укладення шлюбу 10 лютого 1991 року зроблено запис за № 30, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку ОСОБА_12 , дружині ОСОБА_12 , серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15 листопада 1950 року складено відповідний актовий запис № 7.

За змістом заповіту від 27 лютого 2002 року ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0262543. Заповіт зареєстровано у книзі нотаріальних дій за № 162.

Державний нотаріус Другої лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого остання є власницею земельної ділянки площею 3,98 га, розташованої у селі Войниха Лубенського району Полтавської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. від 07 серпня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У постанові зазначено, що спадкоємець не надала оригінали документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тому немає правових підстав на видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно з випискою від 18 серпня 2025 року № 18-11/11/119 з погосподарської книги № 1 у селі Тернівщина Лубенського району Полтавської області за 1991-2005 роки головою домогосподарства на АДРЕСА_2 була ОСОБА_3 (особовий рахунок в погосподарській книзі № 83, номер по земельно-кадастровій книзі № 106 відкритий на ОСОБА_3 ). Загальна площа будинку 37,6 кв. м, в тому числі житлова 23,9 кв. м. Земля в особистому користуванні: площа земельної ділянки 0,03 га під будівлями, площа земельної ділянки 0,43 га всього землі.

За змістом повідомлення відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадасту у Полтавській області від 08 липня 2025 року № 1744/15-25 станом на 31 грудня 2012 року право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_2 , за померлою ОСОБА_3 , не зареєстроване.

У довідці Войнихівського старостинського округу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 18 серпня 2025 року № 18-11/11/120 вказано, що житловому будинку з господарськимим будівлями і спорудами, які належали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно була присвоєна адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 22 липня 2025 року № 1289 станом на 31 грудня 2012 року об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано.

Згідно з технічним паспортом, який виготовлено 22 липня 2025 року, на АДРЕСА_2 розташований житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9 кв. м, 1940 року побудови (ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43).

Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 22 липня 2025 року будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43) має площу забудови 58,9 кв. м, загальна площа будівлі 37,6 к. м, кількість поверхів - 1, житлова площа 23,9 кв. м, нежитлова площа 13,7 кв. м, кількість житлових кімнат 2, опалення місцеве, стіни зовнішні глинобитон, перекриття горишні (дерев`яні балки), підлога глина, тип покрівлі очерет.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою.

Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності тощо). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті1217ЦК України).

За приписами частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (частина перша статті 1265 ЦК України).

Позивач просила визнати за нею як онукою спадкодавця у порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння, яке побудоване до 05 серпня 1992 року. При вирішенні спору у цій справі про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися, зокрема, законодавством, яке визначало виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_3 на час закінчення будівництва спірного нерухомого майна.

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарськими книгами сільських рад.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо (постанова Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 481/1284/21).

Записами у погосподарській книзі та технічним паспортом підтверджується, що спірний житловий будинок (домоволодіння) збудовано до 05 серпня 1992 року, власником зазначено ОСОБА_3 .

На час закінчення будівництва спірного домоволодіння підтвердженням належності житлового будинку (його частини) певній особі був запис в погосподарських книгах. Виникнення у ОСОБА_3 права власності на спірне нерухоме майно не залежало від державної реєстрації цього права чи від отримання документів про прийняття об`єкта до експлуатації.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі № 370/1954/14-ц викладено висновок про те, що «житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва».

Таким чином, правильним в оцінці спірних правовідносин є висновок про те, що ОСОБА_3 правомірно набула у власність спірне домоволодіння.

За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (стаття 1262 ЦК України).

Закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 19 червня 2024 року у справі № 569/10030/22).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 183/1672/22).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яке складається з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9 кв. м, допоміжною площею 13,7 кв. м.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Встановлено, що постановою Лубенської державної нотаріальної контори від 07 серпня 2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки спадкоємець не пред`явила оригінали документів на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично належав померлій ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 вказано, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Оскільки позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , то її права підлягають захисту у судовому порядку.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21 виклав висновок про те, що «законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права».

Під час розгляду справи відповідач через представника подав заяву, в якій вказував, що проти позовної заяви не заперечує.

Третя особа будь-яких заперечень щодо позовних вимог не навела. В заяві подані до суду зазначила, що позовні вимоги визнає, погоджується, що власником всього спадкового майна буде позивач, що вказувала, що спадщину не приймала.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що задоволення позову може порушити права та інтереси інших осіб.

Позивач, будучи єдиними спадкоємцем за законом щодо майна ОСОБА_3 , позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Оскільки позивач позбавлена можливості визнати право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, суд, керуючись нормами матеріального права, вважає, що заявлені у справі вимоги є доведеними й обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 квітня 2023 року у справі № 444/1751/19.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Керуючись статтями 12, 13, 258259, 263265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікатор об`єкту будівництва 01.3314840.4997590.20250723.95.0000.43), загальною площею 37,6 кв. м, житловою площею 23,9 кв. м, у порядку спадкування за законом, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач Територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (місцезнаходження: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Ярослава Мудрого, 33; ).

Третя особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_8 )

Суддя М. М. Пилипчук