Ухвала

Іменем України

20 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 369/821/16-ц

провадження № 61-13733ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Ящук Т. І., у справі за заявою акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну позивача у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група» «Капітель» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2025 року заяву акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну позивача у справі задоволено. Замінено позивача у справі на його правонаступника акціонерне товариство «Сенс Банк».

На вказану ухвалу суду 30 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Туринська В. Є. подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської В. Є. на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2025 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

апеляційний суд вказав, що оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, а тому на підставі статей 357, 185 ЦПК України її слід залишити без руху;

на виконання ухвали представнику ОСОБА_1 - адвокату Туринській В. Є. необхідно зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі відповідно до вимог частини шостої статті 14 ЦПК України, скласти апеляційну скаргу відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, направити даний текст апеляційної скарги до Київського апеляційного суду та надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року продовжено представнику ОСОБА_1 - адвокату Туринській В. Є. строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

18 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Туринська В. Є. подала до Київського апеляційного суду заяву про усунення недоліків, до якої долучила нову редакцію апеляційної скарги. Проте недоліки апеляційної скарги усунуто не повністю, так як відомості про наявність у адвоката Туринської В. Є. зареєстрованого електронного кабінету не надані. У новій редакції апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Туринська В.Є. зазначила, що у неї відсутній електронний кабінет;

у зв`язку з викладеним, апеляційний суд продовжив представнику ОСОБА_1 - адвокату Туринській В. Є. строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі відповідно до вимог частини шостої статті 14 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської В. Є. на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2025 року про заміну позивача у справі ухвалено вважати неподаною та повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

15 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Туринська В.Є. подала до Київського апеляційного суду заяву від імені відповідача ОСОБА_1 , у якій відповідач зазначає, що він подає уточнену апеляційну скаргу та як заявник по апеляційній скарзі не зобов`язаний реєструвати електронний кабінет;

подана адвокатом Туринською В. Є. апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, оскільки подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але у визначений судом строк не зареєструвала його, адвокатом Туринською В.Є. не було подано обґрунтовану заяву, що реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить її релігійним переконанням, подана адвокатом Туринською В. Є. від імені ОСОБА_1 15 вересня 2025 року уточнена апеляційна скарга недоліки апеляційної скарги адвоката Туринської В. Є. не усуває, тому апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату Туринській В. Є.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду апеляційної інстанції і направити справу для продовження розгляду.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що ухвала апеляційного суду отримала 29 вересня 2025 року, що підтверджується наданою заявою представника від 29 вересня 2025 року про видачу копії постанови.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

заява у справі та уточнена апеляційна скарга від 15 вересня 2025 року була подана безпосередньо ОСОБА_1 , про що свідчить підпис на зазначеній заяві та апеляційній скарзі. Твердження суду апеляційної інстанції про те, що заява від 15 вересня 2025 року була подана представником не відповідає дійсності;

процесуальне законодавство не забороняє ОСОБА_1 , як учаснику справи звертатися до суду. Свідченням його безпосереднього звернення є підписана апеляційна скарга та заява. Суд не мав права відмовляти у прийнятті до розгляду апеляційної скарги з підстав, що первинне звернення було зроблено представником, а не ОСОБА_1 ОСОБА_1 , як учасник справи, має право на апеляційне оскарження відповідно до статті 17 ЦПК України;

відсутній висновок Верховного суду щодо обов`язковості реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційнотелекомунікаційній системі фізичним особам;

як свідчить частина шоста статті 14 ЦПК України, адвокати, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, реєструють електроні кабінети, а інші в добровільному порядку. Тобто якщо адвокат, нотаріус, арбітражний керуючий та судовий експерт не є юридичною особою за законодавством України вони реєструють в добровільному порядку електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, як фізичні особи;

повернення апеляційної скарги з підстав відсутності у ОСОБА_1 електронного кабінету є порушенням процесуальних норм права, щодо права на оскарження в апеляційному порядку рішень першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-ІХ від 29 червня 2023 року, яким внесено зміни до ЦПК України.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абз. 1 частини шостої статті 14 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22) зазначено, що:

«7.54. Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне додатково зазначити, що 29 червня 2023 року Верховна Рада України прийняла Закон України «3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінеті в Єдиній судовій інформаційній-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким внесено зміни до ЦПК України, ГПК України та КАС України.

Частина шоста статті 14 ЦПК України викладена в такій редакції: «Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадку, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконання особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особо без реєстрації електронного кабінету у вигляд залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.»

Такі ж правила законодавець закріпив у ГПК України та у КАС України.

7.59. З огляду на «якість закону», фізична особа (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко розуміти, що в неї є можливість через підсистему «Електронний суд» створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи, проте реєстрація офіційної електронної адреси для фізичної особи в ЄСІТС є добровільною, а кваліфікований електронний підпис має презумпцію його відповідності власноручному підпису, тому у такому випадку звернення до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є аналогічним безпосередньому зверненню до суду.

12.1. Законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

12.2. Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

12.3. Наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 квітня 2024 року в cправі № 910/11661/23 зазначено, що:

«1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі разом - Позивачі, Скаржники) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" (далі - Відповідач) про визнання недійсним рішення зборів.

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі № 910/11661/23 у задоволенні позову відмовлено.

3. 09 листопада 2023 року до Господарського суду міста Києва через канцелярію надійшли заяви представника Позивачів, адвоката Васюка М. М., про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача на користь кожного з Позивачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн (загалом 40 000 грн).

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі № 910/11661/23, заяви про ухвалення додаткового рішення, подані представником Позивачів, повернуто без розгляду.

21. 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29.06.2023 № 3200-IX щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (з 31 грудня 2023 року - Єдина судова інформаційно-комунікаційна система) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

22. Так, згідно з абзацом 1 частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, у добровільному порядку.

23. Отже, оскільки Васюк М.М. є адвокатом, на нього покладається обов`язок зареєструвати електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

35. Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник Скаржників мав усвідомлювати, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.

36. У цій справі адвокат Васюк М.М. не надав суду першої інстанції відомості про наявність у нього електронного кабінету (у тому числі інформацію, яка б надала можливість суду перевірити дотримання ним вимог закону щодо обов`язку реєстрації електронного кабінету), а суд, виходячи зі встановлених обставин, об`єктивно не мав змоги перевірити це.

37. Натомість саме представник Скаржників, як суб`єкт звернення із заявами про ухвалення додаткового рішення, що зацікавлений у розгляді цих заяв, повинен був надати необхідні відомості з дотриманням вимог статті 170 ГПК України.

38. Представник Скаржників також не посилався шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви на суперечність реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, його релігійним переконанням (абзац 3 частини шостої статті 6 ГПК України).

39. За результатами касаційного перегляду, здійсненого у межах, визначених статтею 300 ГПК України, з урахуванням встановлених у цій справі фактичних обставин Суд не встановив порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права. Ухвала Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі № 910/11661/23 є законними й обґрунтованими».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 27 червня 2024 року в справі № 547/512/22 (провадження № 61-1372св24) вказано, що:

«згідно з частиною шостою статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

З 18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Отже, з 18 жовтня 2023 року у адвоката Павелка Р. С. виник обов`язок реєстрації та використання електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року в справі №140/18281/23 (адміністративне провадження № К/990/1815/24) зазначено, що:

«20. З 18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон №3200-ІХ), згідно з якими, окремі норми КАС України зазнали змін в частині положень щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

20.1. Зокрема, частину п`яту статті 18 КАС України викладено у такій редакції: «Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу».

20.2. Відповідно до абзаців 1,2 частини шостої статті 18 КАС України (у редакції Закону № 3200-IX) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

20.3. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

20.4. Реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом (частини сьома, восьма статті 18 КАС України (у редакції Закону № 3200-IX)).

21. Аналізуючи положення статті 18 КАС України до/після запровадження змін, згідно із Законом № 3200-IX, Верховний Суд зауважує, що імперативна вимога стосовно обов`язку адвокатів зареєструватися в підсистемі ЄСІТС (тобто фактично це був електронний кабінет) була незмінною з 15 грудня 2017 року, тому за правилами частини сьомої указаної норми, наявність у адвоката електронного кабінету є підставою для направлення судом будь-яких документів у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі. Надалі положення статті 18 КАС України (у редакції Закону № 3200-IX) в цій частині стали більш суворими щодо наслідків невиконання адвокатами такого обов`язку».

За таких обставин, оскільки у встановлений судом строк особою, яка подала скаргу на ухвалу суду, не виконана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги.

Аргумент касаційної скарги про те, що процесуальне законодавство не забороняє ОСОБА_1 , як учаснику справи звертатися до суду, необґрунтований, оскільки касаційна скарга подана його представником - адвокатом Туринською В. Є., яка не виконала свій обов`язок зареєструвати електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що:

адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти. Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі № 9901/236/21 (провадження № 11-102заі24)).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року у справі за заявою акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну позивача у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група» «Капітель» про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков