Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1504/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Васільєва С.В.,

за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Антонінської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку(пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0223263 від 01.10.1996, реєстраційний номер 65, виданого відповідно до розпорядження Красилівської райдержадміністрації №369-р від 19.09.1996 в умовних кадастрових гектарів 3,60.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинула її баба ОСОБА_2 . Після смерті баби залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), яка належала покійній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0223263 від 01.10.1996.

Спадкоємцем за законом після смерті баби ОСОБА_2 був батько позивачки (син спадкодавеці) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав на вище зазначену земельну частку (пай) - спадкова трансмісія.

При зверненні до Красилівської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини на земельну частку (пай), яку покійний батько позивачки прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері, ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки позивачкою не надано правовстановлюючого документу, яким би посвідчувалося право власності ОСОБА_2 на належне її право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Іскра» с. Велика Салиха Хмельницького району (бувшого Красилівського району) Хмельницької області.

Зазначені обставини позбавляють позивачку можливості оформити право власності на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті її баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументи учасників справи.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися; представник позивача надіслав заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився; надіслав до суду заяву, в якій просить справу без участі представника ради у порядку письмового провадження.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.10.2025 витребувано докази.

Ухвалою суду від 03.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (згідно копії свідоцтва про народження).

Матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (згідно копії свідоцтва про народження).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Антонінської селищної ради Хмельницького району №336 від 20.11.2025, померла ОСОБА_2 постійно проживала в АДРЕСА_1 , по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 з 17.02.2002 в фактичне управління і розпорядження спадковим майном вступив її син ОСОБА_3 , який не оформив своїх спадкових прав, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно листа Красилівської державної нотаріальної контори від 30.09.2025, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Красилівською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. Рекомендовано звернутись за даною інформацією до Хмельницького обласного державного нотаріального архіву.

Відповідно до листа Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 20.10.2025, по даних архівного фонду Красилівської державної нотаріальної контори спадкова справа в 2002-2004 р. не заводилась.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , його спадкоємцем за заповітом щодо усього майна є його донька ОСОБА_1 (інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину, подали заяву про відмову від спадщини).

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.08.2025 №1718/281-25 повідомлено, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Іскра» с.Велика Салиха, бувшого Красилівського району, Хмельницької області, на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну частку (пай), відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0223263 від 01.10.1996, за реєстраційним номером № 65. Також повідомлено, що розмір земельної частки (паю) на підставі розпорядження Красилівської райдержадміністрації №369-р від 19.09.1996 в умовних кадастрових гектарах складає 3,60.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.08.2025 №1718/281-25 повідомлено, що відповідно до технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складання державних актів на право власності на земельні ділянки за межами населених пунктів на території Великосалиської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, розробленого 2008 року, даних щодо виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) на ім`я ОСОБА_2 , не встановлено.

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії Красилівської державної нотаріальної контори №695/02-31 від 08.08.2025, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Іскра" с. Велика Салиха Хмельницького району (бувшого Красилівського району) Хмельницької області, що належала померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Вказано, що документ, яким би посвідчувалося право власності ОСОБА_2 на належне її право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Іскра" с. Велика Салиха Хмельницького району (бувшого Красилівського району) Хмельницької області, відсутній.

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.

Положеннями статей 1216, 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Питання щодо спадкових прав після смерті ОСОБА_2 регулюється законодавством, яке діяло на час її смерті, а саме: розділом 7 Цивільного кодексу України в редакції закону 1963 року.

Так, стаття 529 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) визначала першу чергу спадкоємців за законом, до кола яких відносились діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_2 її спадкоємцем є син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу у фактичне управління та володіння її спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 його донька (позивач) є його єдиним спадкоємцем за заповітом.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.

Умовою для переходу в порядку спадкування права на спадкове майно є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Згідно роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

У відповідності з п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтями 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 392 ЦК України передбачено, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.

Враховуючи, що батько позивача набув право на вищезазначену земельну частку (пай) (належній його матері), після смерті батька позивач є спадкоємцем за заповітом та подала відповідну заяву про прийняття спадщини (інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину, подали заяву про відмову від спадщини), водночас нотаріусом відмовлено у видачі для позивача свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу), суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на таку земельну частку (пай).

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права, є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , а йому право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0223263 від 01.10.1996, реєстраційний номер 65, виданого відповідно до розпорядження Красилівської райдержадміністрації №369-р від 19.09.1996 в умовних кадастрових гектарів 3,60, перейшло по закону від матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, спадкоємцем по закону баби позивача був її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Уже після смерті батька позивача вона (позивач) є його спадкоємцем за заповітом.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача, не вчиняв.

Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача. Судові витрати у виді судового збору необхідно покласти на позивача .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст.ст. 1268, 1218, 328, 392 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0223263 від 01.10.1996, реєстраційний номер 65, виданого відповідно до розпорядження Красилівської райдержадміністрації №369-р від 19.09.1996 в умовних кадастрових гектарів 3,60, який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав.

Судові витрати у виді судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач - Антонінська селищна рада, місцезнаходження: площа Графська, 6, смт.Антоніни, Хмельницький район, Хмельницька область, 31022; .

Повний текст судового рішення складено 01.12.2025.

Суддя С. В. Васільєв