Провадження № 2-з/638/191/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

секретаря Лєбєдєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що в зв`язку із тривалим невиконанням рішення суду, яким було вирішено стягнути з відповідачів на користь позивача грошові кошти за договорами позики, позивач звертається до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них на користь позивача інфляційних збитків. Представник позивача вважає, що накладення арешту на квартиру, яка належать відповідачам (подружжю), є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, ціна позову за якими визначена позивачем у розмірі 1173779,44 грн. Борг відповідачів, присуджений рішенням суду від 2017 року, за договорами позики від 2013 та 2016 років, не повертався позивачу більше восьми років. Поведінка відповідача під час розгляду попередньої справи ОСОБА_2 свідчить про те, що вона схильна до зловживання своїми процесуальними правами. Позивач має побоювання, що відповідачі, отримавши позовну заяву про стягнення інфляційних збитків у розмірі 1173779,44 грн, можуть ініціювати відчуження своєї квартири задля ухилення від виконання можливого судового рішення, враховуючи розмір заборгованості, попередню поведінку відповідачів, а також тривалий термін невиконання зобов`язань щодо повернення боргу. У разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза того, що відповідачі можуть вчинити дії спрямовані на ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно абзацу першого ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних збитків у розмірі 1017015 грн 24 коп. за період з 27.01.2016 по 21.08.2025; стягнути у солідарному порядку зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних збитків у розмірі 156764 грн 00 коп. за період з 15.03.2016 по 08.08.2024. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.04.2017 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ухвалено стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики 620745,45 грн., що є еквівалентом 25000,00 доларів США станом на 26.01.2016 року по курсу НБУ, 85935,69 грн. суми нарахованих процентів та 10905,52 грн. суми трьох процентів річних від простроченого боргу станом на 26.01.2016 р., а всього 717586,66 грн; стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму позики 118234,70 грн., що є еквівалентом 4544,00 доларів США станом на 14.03.2016 року по курсу НБУ. Рішення суду виконувалося в примусовому порядку та фактично виконано у 2025 році.

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, складеного ФО-П ОСОБА_4 , станом на 25.11.2025 ринкова вартість вищевказаної квартири становить 2654223 грн.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки зазначений захід забезпечення позову, не порушує речове право володіння особи майном, мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті та є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та виключить можливість обмеження права відповідача на користування нерухомим майном у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 8 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 .

Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин