ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/143/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №696/1282/24 Категорія: 314000000
Доповідач в апеляційній інстанції
12 листопада 2025 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Карпенко О.В., Василенко Л.І.,
за участю секретаряКостенко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Беленкової Віти Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача, -
У жовтні 2024 року АТ «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», звернулося до суду із вказаним позовом.
Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживача задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом засідання комісії Кам`янської філії Відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» (перейменованого на АТ «Черкасиобленерго») від 26 квітня 2024 року № 008002/1.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Додатковим рішенням суду Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 липня 2025 року стягнуто з Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 понесені витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

У апеляційній скарзі акціонерне товаристве «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» акціонерного товариства «Черкасиобленерго» просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити в повному обсязі, а у зустрічному позові відмовити.

Крім того, позивач за первісним позовом просив скасувати додаткове судове рішення та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 рокуапеляційну скаргу акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» акціонерного товариства «Черкасиобленерго» залишено без задоволення.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року та на додаткове рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 липня 2025 року залишено без змін.

17 жовтня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Беленкової В.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з АТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Колегія суддів зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18).

Установлено, що правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 надавала адвокат Беленкова В.В.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Беленкова В.В. вказувала, що ОСОБА_1 очікує понести 5000,00 грн. судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи судом апеляційної інстанції, що цілком складається з витрат на професійну правничу допомогу.

17 жовтня 2025 року адвокат Беленкова В.В. звернулася із заявою про ухвалення додаткового судового, до якої нею долучено наступні докази понесених витрат на правничу допомогу:

1) до заяви про ухвалення додаткового судового рішення за оскарження рішення по суті спору:

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК№000867;

- ордер №1131518;

- договір про надання правової допомоги № 11-08/25 від 11 серпня 2025 року, в якому у пункті 3.1. визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату (винагороду) в розмірі 5000 грн.;

- акт прийому-передачі наданих послуг на суму 5000 грн. від 16.10.2025 року;

- звіт про виконану роботу від 16 жовтня 2025 року.

У постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону від 05 липня 2012 року № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону від 05 липня 2012 року № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Таким чином, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Акціонерне товариство «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» акціонерного товариства «Черкасиобленерго» подало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просило відмовити у задоволенні поданої заяви з тих підстав, що ОСОБА_1 повинна була надати докази, що підтверджують розмір витрат до закінчення судових дебатів, оскільки розмір є фіксованим та визначеним договором, який підписаний сторонами ще 11 серпня 2025 року.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 710/1367/20 (провадження № 61-18295св23), у додатковій постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 904/1101/23, в ухвалі Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 638/6853/21 (провадження № 61-16912св23) зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Про подання доказів понесення витрат на правову допомогу, але за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, роз`яснено судам і в пункті 102 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Беленкова В.В., зазначила попередній орієнтовний розмір витрат на правову допомогу (5000,00 грн.) та необхідність їх розподілу, тобто зробила відповідну заяву про розподіл судових витрату частині витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів (ухвалення судового рішення Черкаським апеляційним судом) у справі.

Постанова Черкаського апеляційного суду ухвалена 15 жовтня 2025 року. Докази про понесення й розмір судових витрат на правову допомогу адвокат подала 17 жовтня 2025 року, тобто в межах строку визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Враховуючи, результати розгляду апеляційної скарги, складність справи, а також обсяг та співмірність наданих адвокатом послуг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з АТ «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, понесених нею на стадії апеляційного перегляду справи, у розмірі 3 000,00 грн. Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Беленкової Віти Вікторівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути зі акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000,00 грн.

Додаткова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2025 року.

Судді