Номер провадження: 22-ц/813/6016/25
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Возняковського Михайла Анатолійовича

на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року, ухвалене Суворовським районним судом м. Одеси у складі: судді Аліної С.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 61261,97 грн.

Позов обґрунтував тим, що 26.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № Р51.307.70672.

Відповідно до п.1.1 Договору кредиту № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 24322,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.п. 1.5 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 19,50% річних від залишкової суми кредиту.

Відповідно до п.п. 1.12 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів.

Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 24322,00 грн строком на 26.12.2018 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до «Графіку платежів») згідно з умовами цього Договору

У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості станом на 03.12.2020 заборгованість складає 51955,08 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 19436,85 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 15585,73 грн; заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 16932,50 грн.

02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до п. 2.1. якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Тобто з 03.12.2020 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за договором № Р51.307.70672 від 26.12.2026, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору, позивачем здійснено нарахування 3% річних у сумі 1912,75 грн та інфляційних втрат за весь час прострочення у сумі 7394,14 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року позов ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість у розмірі 61261,97 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2025у перегляді заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника Возняковского М.А. просить скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд при винесенні заочного рішення порушив норми цивільно-процесуального законодавства, не прийняв до уваги, що відповідач подав відзив на позов та заяву про розгляд справи у її відсутність, що спростовує доводи суду про наявність підстав для винесення заочного рішення.

Крім того, зазначила, що ОСОБА_2 не є представником відповідача Новосельцевої І.М.

Посилаючись на постанову КЦС ВС від 02 серпня 2024 року по справі № 761/4187/23, вказує, що суд може повідомляти учасника справи з використанням засобів мобільного зв`язку шляхом надіслання текстових СМС-повідомлень виклично за наявності відповідної письмової заяви такого учасника, проте така відсутня в матеріалах справи.

Зазначає, що 25.07.2018 постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Буюклі О.О. відкрито виконавче провадження № 56849340 та 16.12.2020 постановою державного виконавця закінчено у зв`язку з тим, що з ОСОБА_1 стягнута необхідна сума боргу у повному обсязі та витрати пов`язані з проведенням виконавчих дій, які перераховані за призначенням згідно з розпоряджень. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

Вказує, що надані позивачем документи підтверджують лише умови кредитування та переуступку права вимоги, проте такі не є належними та допустимими доказами надання відповідачу позики або кредиту за вказаними договорами.

Позивачем не надано первинних бухгалтерських та платіжних документів, якими б підтверджувалося перерахування коштів на рахунок відповідача. Жодний документ, який доданий до позовної заяви не містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитних коштів.

Щодо договору факторингу вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, такі докази матеріали справи не містять, а отже відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження.

03.07.2025 представник ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» - адвокат Ушакевим М.П. надіслала відзив на апеляційну скаргу, який ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.07.2025 повернуто заявнику без розгляду, оскільки поданий після встановленого судом строку.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 61261,97 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина четверта вказаної норми).

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 24322,00 грн в строки визначені умовами Договору. До ТОВ "ФК "Профіт Капітал", відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за Договором № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року, що укладено між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . У зв`язку із не виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за Договором кредиту № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року загальна сума заборгованості станом на 23.02.2022, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить - 61261,97 грн. Суд вказав, що відповідачка не спростувала жодним належним і допустимим доказом зазначені у позові обставини, а тому дійшов висновку, що заявлена сума підлягає стягненню.

Щодо таких висновків суду колегія суддів зазначає таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В силу положень пункту першого частини першоїстатті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 ЦК України).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № Р51.307.70672. (а.с. 5-6)

Відповідно до п.1.1 Договору № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 24322,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п.п. 1.4 Договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану ставку в розмірі, що визначається як зміна частина ставки, збільшена на 10.00% (Маржу банку).

Відповідно до п.п. 1.5 Договору станом на день укладення Договору змінна частина ставки визначена за рішенням правління банку, становить 9.50%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 19 %.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 24 щомісячних внесках включно до 1 дня/числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310.

Відповідно до п.п. 1.12 Договору за обслуговування кредиту Банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів.

Договором кредиту наведено «Графік щомісячних платежів за кредитним договором».

Банк на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 24322,00 грн строком на 26.12.2018 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до «Графіку платежів») згідно з умовами цього Договору

03.12.2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, за умовами якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та передається, в день укладання цього Договору, Клієнтом Фактору в електронному вигляді (на CD/USB у форматі xls) та надсилається засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. (а.с. 14-18)

Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів за якими настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених п. 4.1 Договору.

Згідно копій платіжних доручень ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконано в повному обсязі (а.с. 22-23).

Відповідно до Реєстру боржників (Додаток №1 до договору факторингу № 12/90 від 03.12.2020) ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № Р51.307.70672 від 26.12.2016 (а.с. 19-21).

Судом правильно встановлено, що починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право за Договором № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року, що укладено між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Згідно з довідки-розрахунку, складеної АТ «Ідея Банк», станом на 03.12.2020 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року становить 51955,08 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 19436,85 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 15585,73 грн; заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 16932,50 грн.

З виписки з 01.02.2017 по 09.10.2018 вбачається погашення кредитної заборгованості, погашення тіла кредиту та погашення процентів.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає доведеним факт отримання ОСОБА_1 від ПАТ «Ідея Банк» кредиту на підставі договору № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року, право вимоги за яким з 03.12.2020 набуло ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьог оКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, при визначенні розміру такої заборгованості, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, стягнення заборгованості за кредитним договором № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року в загальній сумі 61261,97 грн складається з: заборгованості за основним боргом - 19436,85 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 15585,73 грн; заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 16932,50 грн; заборгованості за 3% річних за користування кредитом 1912,75 грн; заборгованості за інфляційні втрати 7394,14 грн.

Факт отримання коштів підтверджується вищевказаними доказами, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в частині стягнення суми 19436,85 є обґрунтованими.

Щодо правомірності нарахування відповідачці відсотків за користування кредитом, колегія вказує, що у підписаному ОСОБА_1 кредитному договорі № Р51.307.70672 від 26.12.2016 року сторонами обумовлено, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану ставку в розмірі, що визначається як зміна частина ставки, збільшена на 10,00% (Маржу банку).

Отже, відповідачка, підписавши зазначений договір, тим самим погодилася з такими умовами кредитування, а тому нарахування банком процентів протягом усього періоду дії кредитного договору та, як наслідок, вимога про стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 15585,73 грн є обґрунтованою.

Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставним нарахування Банком протягом дії кредитного договору ОСОБА_1 комісії за користування кредитом, оскільки здійснення такого нарахування суперечить положенням ст. 56 Закону України «Про банки і банківські послуги» та п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою правління НБУ № 168 від 10.05.2007р. у редакції, чинній на час укладання кредитного договору, згідно якої Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Враховуючи, що нарахування позивачем комісії у розмірі 16932,50 грн було здійснено протиправно, тому позовні вимоги в цій частині слід визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох відсотків річних, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зміст вказаної норми законодавства щодо нарахування процентів та застосування індексу інфляції свідчить про компенсаційний, а не штрафний характер визначених ст. 625 ЦК України трьох процентів річних, а тим більше не є подвійною відповідальністю боржника.

Враховуючи ,що умови договору факторингу № 12/90 від 03.12.2020 року не містять обмеження (застереження) щодо обсягу прав нового кредитора в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат на суму основного боргу за період після передачі права вимоги, що узгоджується з приписами статті 514 ЦК України, тому слід дійти висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України і стягнення на користь позивача визначених цією нормою законодавства сум, як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання.

Однак, визначені позивачем у розрахунку суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат з 03.12.2020 підлягають зміні із врахуванням зменшеної апеляційним судом суми стягнення основного кредитного зобов`язання з 51955,08 грн до суми 35022,58 грн.

Процентна ставка: 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України складає:

Період розрахунку: з 03.12.2020 року по 31.12.2020 року - 29 днів [Проценти] = 35 022,58 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 29 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 83,25 грн

Період розрахунку: з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року - 365 днів [Проценти] = 35 022,58 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1 050,68 грн

Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 01.01.2022 року - 1 день [Проценти] = 35 022,58 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 1 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2,88 грн.

Разом 1136,81 грн.

Інфляційні нарахування на суму боргу, згідно зі ст. 625 ЦК України:

у період з 03.12.2020 року по 23.02.2022 року індексація на суму 35 022,58 грн [Сукупний індекс інфляції] = 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% = 114,248% (за період Грудень 2020 - Лютий 2022)

[Інфляційні нарахування] = 35022,58 грн (сума боргу) ? 114,248% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 35 022,58 грн (сума боргу) = 4989,92 грн.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 23.02.2022 року, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить 41149,37 грн.

Щодо доводів скарги, що судом порушено порядок винесення заочного рішення, колегія суддів вказує, що ОСОБА_1 належним чином була сповіщена про розгляд справи, що підтверджується поданням нею заяви про відкладення розгляду справи (а.с. 58); відзиву на позовну заяву (а.с. 71-72) та заяви про розгляд справи у її відсутність (а.с. 76).

Крім того, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення на підставі вищевказаних обставин.

Щодо твердження скаржника про відсутність предмету спору, оскільки постановою № 56849340 від 16.12.2020 закінчено виконавче провадження, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Так, скаржником надано постанову старшого державного виконавця Буюклі О.О. № 56849340 від 16.12.2020, відповідно до якої виконавче провадження з примусового виконання: виконавчий напис нотаріуса № 1142, виданий 23.05.2018 приватним нотаріусом Гуревічовим Олегом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ідея банк АТ «Ідея Банк» суму боргу 40796,57 грн, натомість скаржником не надано доказів, що виконавче провадження стосувалося Кредитного договору№ Р51.307.70672 від 26.12.2016, скаржником не підтверджено сплату саме за цим договором.

Колегія суддів враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 -вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позовної заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2684 грн, ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплатила 4026 грн.

Позов задоволено частково, що становить 60,16% (41149,37*100/61261,97) від загальної ціни позову, а отже з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1802,50 гривень (2684*67,16%), за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1322,13 грн (4026*32,84%), тому шляхом взаємозарахування з відповідача на користь позивача належить до стягнення 480,37 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Представником позивача на виконання ч. 8 ст. 141, ч. 1 ст. 134 ЦПК України було заявлено в позовній заяві вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн та надано відповідні докази у заяві по суті справи - у позові.

На підтвердження понесення витрат представником позивача в суді першої інстанції надано: копію договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 29.09.2021 (а.с. 24-27); додаткову угоду № 6 від 12.06.2023 до Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 29.09.2021 (а.с. 28); Акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 11.09.2023 (а.с. 30).

Відповідно до п.п. 1.1. Договору Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору.

В додатковій угоді № 6 від 12.06.2023 до Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 29.09.2021 сторони доповнили п. 3.1. Договору п.п. 3.1.5, яким визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 7000,00 грн, за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру боржників.

Так, на виконання умов визначених розділом 3 Договору складено акт №1 приймання-передачі наданої правової допомоги (далі - Акт), відповідно до котрого, вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості.

Відповідно до Акту вартість наданих послуг із правової допомоги складає 112000,00 грн, в котрий відповідно включено правову допомогу до позичальника ОСОБА_1 за Договором № Р51.307.70672 в розмірі 7000,00 грн, що була сплачена ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» Об`єднанню в повному обсязі та підтверджується платіжним дорученням. (а.с. 32).

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, що складає 67,16 %, а позивачем разом із першою заявою по суті справи позовною заявою було заявлено про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, - витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн, які підтверджено належними доказами, то розмір витрат на правову допомогу підлягає стягненню із відповідача у сумі 4701,20 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.367,374,376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Возняковського Михайла Анатолійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованості з 61261,97 грн до 41149,37 грн, та змінивши мотивувальну частину рішення щодо стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в редакції цієї постанови.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8) судовий збір в розмірі 480,37 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4701,20 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови- 25 листопада 2025 року

Судді: М.В Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький