"17" листопада 2025 р. Справа № 363/6597/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради питання про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана заява, у якій Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за опалення, а також судовий збір.

Відповідно до частини п`ятої статті 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно частини сьомої статті 165 ЦПК суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Як убачається із матеріалів справи та змісту заяви, відсутність дати народження та РНОКПП особи боржника, унеможливлює виконати вимоги частини сьомої статті 165 ЦПК.

Водночас, після виконання судом вимог частини п`ятої статті 165 ЦПК України, встановлено відсутність відомостей щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною дев`ять статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Крім цього, пунктом 1 частини третьої статті 163 ЦПК встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, до матеріалів заяви представником заявника подано платіжну інструкцію №1207 від 29.05.2025 про сплату 302,80 гривень судового збору за подання заяви з призначенням платежу «*;101;13713569; Судовий збір, за позовом КП «Вишгородтепломережа» ВМР, Вишгородський районний суд Київської області», однак при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про судовий збір» виявлено, що станом на 10.11.2025 судовий збір, не зараховано до вище зазначеного фонду.

При цьому встановлено, що вказана платіжна інструкція рахується за іншою справою за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг з ОСОБА_2 (справа №363/5189/25), яку подано до суду та, про що представнику достеменно було відомо, подаючи одну платіжну інструкцію до двох різних заяв.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату комунальних послуг.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач