Справа №:756/8266/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що шлюб між сторонами зареєстровано

20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 815. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та цінності, втрату почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2024 року сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про долучення доказів повернуто позивачу без розгляду, у зв`язку з недотриманням відповідачем вимог статті 178 ЦПК України, а саме: відсутності доказів надіслання (надання) відповідачу.

В судовому засіданні 12 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив шлюб укладений з відповідачем розірвати, питання розподілу судових витрат не вирішувати. Позивач зазначив, що спір щодо визначення місця проживання спільного сина сторін ОСОБА_4 відсутній, оскільки за бажанням сина останній проживає з матір`ю, а ОСОБА_1 має право безперешкодно спілкуватись з сином. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що між сторонами лишається спірним питання перетину кордону сина ОСОБА_4 за погодженням з позивачем, оскільки наявні випадки коли ОСОБА_2 без відома ОСОБА_1 вивозила сина за межі України, а тому позивач має намір звернутись до служби у справах дітей та сім`ї для врегулювання даного питання. Просив шлюбу розірвати.

В судове засідання 12 листопада 2025 року відповідач не з`явилась, 21 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій остання просить розгляд справи здійснити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 815 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_2 не змінювала.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у

м. Києві, актовий запис № 3691.

Судом встановлено, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Відповідач позовні вимоги визнала, про що свідчить її заява із згодою на розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 Сімейного кодексу України).

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За правилом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

Клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 20 липня

2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 815, - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 12 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Хромова