РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участі:

представника позивача - адвоката Моценка О.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Моценка О.В., звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що шлюб між сторонами зареєстровано

11 вересня 1991 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1330.

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та цінності, втрату почуття любові та поваги один до одного. З серпня 2025 року сторони шлюбних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

В судому засіданні 12 листопада 2025 року, представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Моценко О.В., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб між сторонами розірвати з підстав зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні 12 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 щодо задоволення позову та розірвання шлюбу заперечував. Зазначив, що рішення позивача розірвати шлюбу не є зваженим, прийняте через фізичну втому та емоційне виснаження. Відповідач зазначив, що у шлюбі з позивачем в них народилось троє дітей, які на сьогоднішній день є повнолітніми, за весь час подружнього життя сторони мали міцну та щасливу сім`ю, лише останній час ставлення позивача до відповідача стало байдужим. Позивач ОСОБА_2 перебуває в пригніченому стані через тяжку фізичну працю на роботі. У задоволенні позовної заяви просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 правом подати письмовий відзив на позовну заяву не скористався, заяв щодо надання строку сторонам на примирення також не заявляв.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

11 вересня 1991 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1330 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_3 змінено на « ОСОБА_4 ».

Судом встановлено, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

Відповідно до статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 Сімейного кодексу України).

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За правилом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.

Положеннями частини першої статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про судовий збір», статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11 вересня

1991 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1330, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 17 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Хромова