Справа № 570/754/25
Номер провадження 2/570/866/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представник позивача адвокат Павлюк І.А. у судовому засіданні 11.11.2025 р.,

представник третьої особи ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області П`яна О.В. у судовому засіданні 11.11.2025 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 р. представник позивачки ОСОБА_1 адвокат І.А. Павлюк звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позову вказує, що з 18.02.2011 р. по 2019 р. ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . За час шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти зареєстровані з мамою за адресою АДРЕСА_1 .

09.06.2017 р. заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 570/1565/17 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.02.2011 р. у Шпанівській сільській раді Рівненського району Рівненської області, розірвано.

19.09.2020 р. ОСОБА_8 одружилася із ОСОБА_9 , прізвище після реєстрації шлюбу змінила на « ОСОБА_10 ».

Колишній чоловік - ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Де він тепер проживає позивачці не відомо, жодного контакту ні з нею, ні з синами він не підтримує. Лише відомо, що до повпомасштабного вторгнення він виїхав за межі України.

Батько не цікавиться життям своїх синів, не виявляє бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні.

Наводить положення ч.2 ст.141, ч.2 ст. 157 СК України та вказує, що нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивачки, принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору.

Також наводить положення ч.ч. 2, 5 ст. 150, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155, ч.1 ст. 164 СК України, ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Вказує, що згідно отриманої інформації від класних керівників дітей за період їх навчання, батько ОСОБА_2 не проявляє інтерес до успіхів синів, не з`являвся на батьківські збори, не забирав дітей зі школи, не спілкувався з класними керівниками, не цікавився успіхами та невдачами дітей.

Також старший син ОСОБА_6 навчається в Школі програмування «Logika». Оплату за навчання здійснює мама. На прийом до лікаря ЗП-СМ ОСОБА_11 діти приходять із мамою.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був позбавлений інформації стосовно перебування дітей, адже він проживав в сусідньому селі, а з боку колишньої дружини ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні дітей з ним та прийнятті участі батька в вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання, виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на нього законом.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10.03.2025 р. прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Ухвалою суду від 30.05.2025 р. задоволено клопотання представника позивачки та витребувано від ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області письмовий висновок щодо розв`язання спору щодо позбавлення батьківських прав відповідача.

Ухвалою суду від 10.07.2025 р. клопотання представника позивачки адвоката Павлюк І.А вх. ЕП 4347 від 10.07.2025 р. про долучення до матеріалів справи доказів задоволено; долучено докази до матеріалів справи копію відповіді на адвокатський запит КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Медичний простір". Клопотання представника позивачки адвоката Павлюк І.А. від 10.07.2025 р. про виклик свідків задоволено. Клопотання представника позивачки адвоката Павлюк І.А про витребування доказів задоволено; витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину відповідачем державного кордону за період з 2012 року по час виконання ухвали суду, із зазначенням інформації: дата та місце перетину державного кордону України, виїзд або в`їзд на територію України, напрямок перетину державного кордону України (кінцевий пункт прибуття), у разі наявності мета перетину державного кордону України.

Ухвалою суду від 05.08.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовільнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Позивачка ОСОБА_1 пояснює, що відповідача немає у житті дітей з 2017 року. Вона не один раз зверталася до відповідача за допомогою по утриманню та вихованню дітей, однак він просив не ускладнювати йому життя. На час розгляду справи про розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2 просив позивачку ОСОБА_1 не звертатися до суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, оскільки пояснював, що по можливості буде брати участь в утриманні дітей, однак жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає до цього часу, жодного разу не вітав дітей зі святами, подарунків не дарував. Відповідач перебуває за кордоном. Родичі відповідача також жодної участі не беруть у вихованні чи утриманні його дітей, жодного інтересу щодо їхнього життя та розвитку не проявляють.

У судове засіданні відповідач ОСОБА_2 не з`явився жодного разу, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини поважності своєї неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву не подано.

Представник третьої особи ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області П`яна О.В. у судовому засіданні підтримала висновок ООП про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітінх синів. Пояснює, що брат відповідача повідомив їй номер мобільного телефону відповідача, та вона засобами мобільного зв`язку контактувала із відповідачем, повідомляла його про можливість реалізації своїх прав та доведення своєї позиції у спорі та участі у засіданні ООП, про що долучає переписку. Вказує, що відповідач спочатку заперечував проти заявлених позовних вимог, про що написав у мобільному месенджері, однак потім на зв`язок не виходив, ігнорував її повідомлення щодо засідання комісії. Уважає, що не можливо відповідача заставити виконувати його батьківські обов`язки, останній ніяким чином не бере участі у вихованні та утриманні дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, відзиву не подав, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою сторони позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, вислухавши учасників справи, показання свідків, думку малолітніх дітей, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.4 цього Кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.12, 81 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 27.02.2007 р. по даний час, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи №2838 від 17.11.2020 р., видана Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане 11.05.2012 р. Виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 з 19.05.2012 р., про що свідчить талон реєстрації за місцем проживання.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , видане 14.10.2013 р. Виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 з 23.10.2013 р., про що свідчать відомості про реєстрацію місця проживання особи.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09.06.2017 р. розірвано шлюб між ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 18.02.2011 р. у Шпанівській сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис №3.

Позивачка ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_15 ) з 19.09.2020 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 , видане Виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області 19.09.2020 р.

Як убачається з повідомлення директора Великоомелянського ліцею Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №01-20/33 від 12.02.2025 р., Згідно отриманої інформації від класного керівника 1-4 класу ОСОБА_16 за період навчання ОСОБА_3 з 01.09.2018 р. по 30.05.2022 р., батько ОСОБА_2 не проявляв інтерес до успіхів сина, не з`являвся на батьківських зборах, не забирав дитину зі школи, не цікавився успіхами та невдачами дитини, не спілкувався з класним керівником.

Згідно отриманої інформації від класного керівника 7 класу ОСОБА_17 за період навчання ОСОБА_3 з 01.09.2022 р. по теперішній час, батько ОСОБА_2 не проявляв інтерес до успіхів сина, не з`являвся на батьківських зборах, не забирав дитину зі школи, не цікавився успіхами та невдачами дитини, не спілкувався з класним керівником, видимої участі у вихованні сина не приймав.

Згідно отриманої інформації від класного керівника 1-4 класу ОСОБА_18 за період навчання ОСОБА_4 з 01.09.20 р. по 30.05.2024 р., батько ОСОБА_2 не проявляв інтерес до успіхів сина, не з`являвся на батьківських зборах, не забирав дитину зі школи, не цікавився успіхами та невдачами дитини, не спілкувався з класним керівником.

Згідно отриманої інформації від класного керівника 5 класу ОСОБА_19 за період навчання ОСОБА_4 з 01.09.2024 р. по теперішній час, батько ОСОБА_2 не проявляв інтерес до успіхів сина, не з`являвся на батьківських зборах, не забирав дитину зі школи, не цікавився успіхами та невдачами дитини, не спілкувався з класним керівником, видимої участі у вихованні сина не приймав.

Згідно отриманої інформації від класних керівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батько ОСОБА_2 жодного разу не спілкувався з ними та не цікавився успіхами синів. У вихованні та навчанні дітей бере участь лише мама ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 мати малолітніх дітей займається утримання, вихованням та розвитком дітей, про що свідчать зокрема долучені до позовної заяви договори про надання послуг щодо навчання ОСОБА_12 програмуванню (договір про надання послуг № від 07.11.2024 р., від 16.01.2025 р.), яке є платним, про що долучені платіжні інструкції від 05.12.2024 р. на суму 3078 грн., від 16.01.2025 р. на суму 2050 грн., від 13.02.2025 р. на суму 2050 грн., в яких платником указано ОСОБА_1 .

Як убачається з повідомлення директора КНП «Центр ПМСД «Медичний простір» ОСОБА_20 №141 від 18.02.2025 р., у Великоомелянську АЗП/СМ, де задекларовані у лікаря ЗП/СМ ОСОБА_11 , діти ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на прийом приходять з мамою ОСОБА_1 .

Як убачається з відповідей Державної прикордонної служби від 16.07.2025 р., 29.07.2025 р. у межах її повноважень за період з 08.11.2017 р. по 16.07.2025 р., ОСОБА_2 періодично з 15.07.2018 р. по 08.01.2021 р. виїздив та в`їздив в Україну на певні періоди часу, а 14.03.2021 р. він виїхав за кордон, та відомостей про його повернення в Україну матеріали справи не містять.

Як убачається з документів, на підставі яких готувався висновок ООП Шпанівської сільської ради щодо розв`язання спору, що долучені третьою особою ООП виконкому Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, а саме: повідомлення директора «Центру надання соціальних послуг» Т. Килюшик №19.06.2025 р. №48/01-27/25, 17.06.-19.06.2025 р. працівниками центру було здійснено виїзд, за адресою АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , якого на момент оцінювання не було вдома. Зі слів матері ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та брата ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_25 виїхав з країни в 2019 році, і на даний час проживає в Чехії. Оскільки за місцем проживання ОСОБА_2 був відсутнім, провести оцінку потреб сім`ї не можливо.

Свідки ОСОБА_26 (хрещена ОСОБА_27 ) та ОСОБА_28 (хрещений ОСОБА_29 ) у судовому засіданні пояснили, що перебувають у дружніх відносинах із сім`єю позивачки, є хрещеними дітей, та вже близько восьми років вони не бачили відповідача узагалі, їм відомо зі слів дітей, що тато їх на дні народження не вітав. Діти називають чоловіка позивачки - ОСОБА_30 татом.

Як убачається з висновку Орган опіки та піклування Шпанівської сільської ради, відповідно до ст. 19, 164, 171 СК України, враховуючи думку дітей, взявши до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Шпанівської сільської ради (протокол №5 від 24.06.2025 р.), ООП Шпанівської сільської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_13 , 2013 р.н., та ОСОБА_12 , 2012 р.н. Указаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 130 від 25.06.2025 р.

У судовому засіданні під час заслуховування думки дітей щодо вирішення спору у присутності представника ООП ОСОБА_31 , малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що уважають своїм татом ОСОБА_32 , якого називають татом. Пояснюють, що тато ОСОБА_33 їм не рідний тато, вони усі разом живуть. Біологічного батька ОСОБА_2 навіть не пам`ятають. Бачили біологічного батька останній раз у 5-річному віці, пам`ятають його зовсім трішки. Батько з ними не спілкується узагалі, навіть ніколи не телефонує. Діти не бажають спілкуватися з відповідачем. Пояснюють, що більшу частину свого життя вони прожили з татом ОСОБА_34 . Мама не забороняє з біологічним татом спілкуватися.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Вищезазначені обставини свідчать про свідоме ухилення від виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх обов`язків, закріплених частинами 1-3 статті 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а відповідно до статті 180 цього ж Кодексу зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до ч.11 ст.18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ст.9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).

Ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків та в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості (Принцип 6 Декларації прав дитини).

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року таке ухилення має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результату доля дитини, який має настати. Якщо такий результат не передбачається, позбавлення батьківських прав, не дасть дитині полегшення. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Як встановлено судом, будь-яких перешкод відповідачу виконувати належним чином покладені на нього обов`язки по вихованню дітей ніхто не чинив, він сам, маючи юридичну і фактичну можливість здійснювати батьківські обов`язки, самоусунувся від їх виконання.

Водночас, суд дійшов висновку, що зазначені обставин, які підпадають під визначення дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов`язків" не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не приймає жодної участі у житті дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не надає їм належного матеріального утримання, не приймає участі в навчально-виховному процесі.

Позивачем доведено обставини стосовно свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, уваги дітям не приділяє. Жодних активних дій на підтвердження своїх намірів приймати участь в житті дітей відповідач не вчиняє, активна дієва позиція у відповідача відсутня. Документальних доказів, які б свідчили про дійсність таких його намірів відповідачем надано не було.

Суд дійшов висновку про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання ним батьківських обов`язків щодо дітей: не цікавиться їхнім життям, навчанням, розвитком та здоров`ям, не надає матеріального утримання. Діти проживають із матір`ю. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо нехтує ними, що підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, права дітей є порушеними і підлягають захисту. З урахуванням наведених обставин, суд переконався в обґрунтованості позовних вимог про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно ст.169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

За змістом ч.4 ст.169 СК України поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров`ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах. Суд зобов`язаний з`ясувати думку дитини з приводу можливості поновлення батьківських прав і повернення її батькам. Причому мотиви незгоди дитини на поновлення в батьківських правах значення не мають. Але при цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст.171 СК України).

Отже, за наявності підстав у майбутньому, відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесено судові витрати - судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підлягає стягненню з відповідача, оскільки доказів про його звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ООП виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, 35301, вул. Шкільна,1, с. Шпанів, Рівненського р-ну., Рівненської обл., .

Суддя Гнатущенко Ю.В.