Провадження №2/592/2451/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого-судді - Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Шапран Н.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №266529 від 15.08.2018 у розмірі 28528,58 грн, яка складається з:

- суми заборгованості 18980,00 грн;

- суми інфляційних втрат 7838,82 грн;

- суми 3% річних 1709,76 грн.

та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 266529. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 7000,00 грн. Кредитні кошти надані відповідачу в безготівковій формі.

У подальшому, між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. 25.07.2024 найменування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінено на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Звернувшись до суду позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним кредитним договором, оскільки останній своїх зобов`язань не виконав, суми отриманих коштів не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив.

Ухвалою судді від 04.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі.

Відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, в судове засідання не з`явився.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи. Таким чином немає перешкод для судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 15.08.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №266529, згідно якого відповідачу надано споживчий кредит в розмірі 3500,00 грн строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою в 1,71 процентів, у разі порушення клієнтом виконання строків зобов`язань процентна ставка за користування кредитом нараховується у розмірі 1,8 % за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня користування кредитом, у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству пеню в розмірі 3% (три процента) від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 (дев`яносто) днів. На 4 (четвертий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн.; на 30 (тридцятий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн.; на 90 (дев`яностий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн.

Кредитні кошти в розмірі 4500,00 грн були перераховані на рахунок відповідача, що підтверджується інформацією ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 10.02.2025 № 5543-ВП про успішний переказ коштів на картку клієнта.

12.04.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 1, відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги до боржників, утому числі і до відповідача.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 18.02.2019 № 13, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 266529 на суму 6930,00 грн.

25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС», що підтверджується копією наказу від 25.07.2024 № 55-К та копією протоколу загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024.

На момент звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 266529 складає 28528,58 грн., яка складається з суми основного боргу 4500,00 грн, суми боргу за процентами - 2430,00 грн, суми боргу за пенею та штрафами 12050,00 грн (які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та в строки встановлені у ньому), а також нарахованих позивачем суми інфляційних втрат 7838,82 грн, суми 3% річних 1709,76 грн. (за період з 26.03.2022 по 26.03.2025).

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач, відзив на позов, будь-яких заперечень чи розрахунків на спростування зазначеної позивачем заборгованості не надав, як і доказів щодо сплати заборгованості у добровільному порядку.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.

Звернувшись до суду позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 28528,58 грн., яка складається з суми основного боргу 4500,00 грн, суми боргу за процентами - 2430,00 грн, суми боргу за пенею та штрафами 12050,00 грн (які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та в строки встановлені у ньому), а також нарахованих позивачем суми інфляційних втрат 7838,82 грн, суми 3% річних 1709,76 грн. (за період з 26.03.2022 по 26.03.2025).

Враховуючи, що наявними у справі доказами доведено як факт укладення договору, так і факт виконання зобов`язання кредитором за договором та порушення грошового зобов`язання позичальником, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4500,00 грн та сумою боргу за процентами у розмірі 2430,00 грн.

Однак, згідно ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції від 15.11.2016, що діяла на момент укладення договору) споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн, за час кредитування останньому було нараховано штраф у розмірі 900,00 грн та пеню у розмірі 12150,00 грн, що суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», враховуючи, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення сукупної суми неустойки (штраф,пеня) у розмірі 2250,00 грн.

Крім того, згідно п. 6 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24.12.2023), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

Тобто в силу закону позичальник звільняється від відповідальності, зокрема, і визначеної ст. 625 ЦК України, за прострочення грошового зобов`язання. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем. Враховуючи, що інфляційні втрати та три відсотки річних було нараховано позивачем у період з 26.03.2022 до 26.03.2025, в силу закону позичальник звільняється від відповідальності визначеної статтею 625 цього Кодексу. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем. Таким чином сума інфляційних втрат у розмірі 7838,82, грн та сума 3 % річних - 1709,76 грн не підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 9180,00 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу 4500,00 грн та заборгованості по процентам 2430,00 грн, суми заборгованості за пенею та штрафами у розмірі 2250 грн.

Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги позивач надав: договір про надання правової допомоги від 22.03.2024 № 33; додаткову угоду від 22.03.2024; довіреність, детальний опис робіт, виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатомвід 04.07.20225, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

В обсяг наданих робіт включено послугу з підготовки позовної заяви на суму 5000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору та витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2388,40 грн (9180*7422,40/28528,58).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 266529 від 15.08.2018 у розмірі 9180,00 грн, а також судові витрати у розмірі 2388,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20.11.2025.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1

Суддя Роман ОНАЙКО