Провадження №2/447/1239/25
Справа №447/2644/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.11.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

16.09.2024 представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Мишевська Н.М. засобами системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 01.02.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір №486602-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 01.02.2024 ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №486602-КС-002. ОСОБА_1 01.02.2024 прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) укладення договору №486602-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор через ІТС на номер телефону, вказаний позичальником у його анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 23 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов?язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.14893479 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізпозика» свої зобов?язання за договором кредиту виконало, надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 23 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , яку вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов?язання за кредитним договором, у боржника станом на 16.08.2024 утворилась заборгованість за договором №486602-КС-002 про надання кредиту у розмірі 76 425,28 грн., що складається з: 22 873,18 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 53 552,10 грн. сума прострочених платежів за процентами. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав.

У прохальній частині позовної заяви представник позивача просила проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес позика», проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Крім того, у позовну заяву було включено клопотання про витребування доказів, а саме представник позивача просила витребувати з АТ КБ «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я « ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 » та письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 01.02.2024 (дата видачі кредиту) по 18.07.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

17.09.2024 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача, відповідно до якої даних відносно ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 55).

29.11.2024 на адресу суду надійшла відповідь ГУ ДМС України у Львівській області на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву, заперечень на позовну заяву.

Копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу ОСОБА_1 було надіслано позивачем ТОВ «Бізнес позика» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України (а.с. 10-11).

Ухвалу суду від 02.12.2024, надіслану відповідачу на адресу його місця реєстрації проживання, такий отримав 24.12.2024, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 65-а).

Ухвалою суду від 30.04.2025 частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме постановлено витребувати в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: вул. Грушевського, 1-д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094) рішення структурного підрозділу / посадової особи банку щодо випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 01.02.2024 (дата видачі кредиту) по 18.07.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

АТ КБ «ПриватБанк» отримало вищевказану ухвалу суду 01.05.2025 (а.с. 70, 71).

13.05.2025 на адресу суду надійшла відповідь супервайзера з обробки звернень клієнтів й держорганів ГО АТ КБ «ПриватБанк» з витребуваними ухвалою суду від 30.04.2025 доказами, надані АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 74-81).

02.06.2025 Миколаївським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення у справі за даним позовом. Вказаним рішенням позов задоволено, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованістьза договором №486602-КС-002 про надання кредиту від 01.02.2024 у розмірі 76 425 гривень 28 копійок, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 873 гривні 18 копійок, суми прострочених платежів за процентами 53 552 гривні 10 копійок. Крім цього, ухвалено стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у справі у розмірі 2 422,40 грн. на користь ТОВ «Бізнес позика».

09.07.2025 на адресу суду надійшла заява, подана представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Зачепіло З.Я., про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02.06.2025 у справі №447/2644/24. Представник відповідача вказала, що відповідач не знав про судові засідання, про наявність на розгляді суду справи, у якій він виступає відповідачем, кореспонденції з суду не отримував. Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що подала довідку. Представник відповідача також вказує, що рішення підлягає скасуванню, а справа повинна бути переглянута з урахуванням підстав, наведених нею у поданій до суду заяві. Крім того, вказує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перерахування відповідачу кредитних коштів, а розрахунок заборгованості є необґрунтованим, не підтвердженим жодними доказами(а.с. 97-106).

11.07.2025 судом постановлено ухвалу щодо прийняття заяви про перегляд заочного рішення до розгляду, призначено судове засідання.

Позивачем не було подано заперечень на заяву про перегляд заочного рішення, у судове засідання представник не з`являвся, відтак, судове засідання було відкладено до 18.08.2025.

18.08.2025 постановлено ухвалу, якою скасовано заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області 02.06.2024 у справі №447/2644/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказану цивільну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Сторонам надано строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Вищевказану ухвалу сторони отримали 19.08.2025, що стверджується повідомленнями про доставку електронного документу в електронний кабінет (а.с. 115, 116, 117, 118).

30.09.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 120-126).

Проте, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Суддею в ухвалі щодо скасування заочного рішення від 18.08.2025 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 ЦПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову ; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.

Ухвалу щодо скасування заочного рішення від 18.08.2025 відповідачем ОСОБА_1 отримано 19.08.2025 на вказану ним при зверненні до суду електронну пошту (а.с. 91), що стверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 115).

Ухвалу від 18.08.20205 доставлено до електронного кабінету представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. 19.08.2025 о 18:16 год. (а.с. 116).

З урахуванням приписів глави 6 ЦПК України про процесуальні строки, вважається, що представник відповідача отримала копію ухвали суду від 18.08.2025 наступного робочого дня 20.08.2025, проте, відзив нею було подано лише 24.09.2025, що стверджується відбитком печатки на конверті у якому надійшов відзив (а.с. 126) та трекінгом відправлення на сайті АТ «Укрпошта» (а.с. 193), тобто з пропущенням процесуального строку.

Клопотання про поновлення, продовження процесуального строку на подання відзиву у порядку, передбаченому ст. 127 ЦПК України, до суду не надходило.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахування того, що як відповідачем, так і його представником отримано ухвалу суду від 18.08.2025 завчасно та з достатнім строком для складення та надсилання відзиву у справі перед призначеним першим судовим засіданням після скасування заочного рішення у справі на 30.09.2025, проте, такий був надісланий до суду 24.09.2025, тобто, з пропущенням строку, суд не бере до уваги поданий представником відповідача відзив, залишивши його без розгляду.

06.10.2025 засобами системи «Електронний Суд» представником позивача Басалигою Д.М. подано відповідь на відзив, у якому така просить, серед іншого, прийняти відповідь на відзив, поновити позивачу строк для подання доказів, що подаються разом із відповіддю на відзив, врахувати під час розгляду та вирішення справи цю відповідь на відзив з усіма додатками (а.с. 128-185).

Суд вказує, що відповідно до положень ч. 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд у відповіді на відзив не знайшов належного та достатнього обґрунтування причин неможливості подання до суду доказів, які були подані разом із цією відповіддю на відзив, тому, не приймає їх до розгляду.

Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з`явилися (а.с. 187-190).

Проте, представники позивача у поданих до суду процесуальних документах зазначали прохання про проведення розгляду справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес позика».

Відповідач ОСОБА_1 , відповідно до довідки, виданої 11.06.2025 командиром ВЧ НОМЕР_3 , долученої його представником Зачепіло З.Я. (а.с. 102), перебуває на військовій службі по мобілізації у ВЧ НОМЕР_3 з 07.05.2025 по дату видачі такої.

25.11.2025 на адресу суду надійшла заява, подана представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Зачепіло З.Я., у якій така просить проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника (а.с. 191-192).

Частинами 1, 2 та 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Наведене узгоджується із правовою позицією, висловленою ВС у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18, провадження №61-22682св19.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

01.02.2024 між позивачем ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №486602-КС-002 про надання кредиту в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 41-48).

Відповідно до п. 2.1. договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 23 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».

Сторонами узгоджено строк, на який надається кредит 24 тижні (п. 2.3. договору), стандартну процентну ставку за кредитом: у день 2,0000000 %, фіксована, 1,14893479 знижена процентна ставка (п. 2.4. договору), строк дії договору до 18.07.2024 (п. 2.7. договору).

Пунктом 2.5. договору передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту в розмірі 3 450 грн. одноразово.

Згідно з п. 3.2. договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п.2.4. договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, залежно від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. додатку №1 до договору.

Сторонами в п. 3.2.3. договору кредиту погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів за період з 15.02.2024 по 18.07.2024.

Пунктом 7.3.1. сторони узгодили, що до укладання Договору Позичальник отримав від Кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті Кредитодавця.

Приймаючи умови договору, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися, уклав договір з вільним волевиявленням (п. 7.4.4. Договору).

Представником позивача до позову долучено копію паспорту споживчого кредиту (а.с. 46-48). Відповідно до даного паспорту споживчого кредиту, у такому містяться: дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника (тип кредиту: кредит, сума / ліміт кредиту: 23 000,00 грн., строк кредитування: 24 тижні, мета отримання кредиту: на задоволення потреб, не пов?язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника, спосіб і строк надання кредиту: безготівково, протягом трьох робочих днів), інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача із застереженнями про належне виконання договору, порядок повернення кредиту, а також додаткова інформація.

Вказаний паспорт споживчого кредиту підписано представником ТОВ «Бізнес позика», шляхом накладення КЕП, підписувач: Гайворонська Марія Миколаївна, та відповідачем ОСОБА_1 , шляхом відправлення на номер телефону одноразового ідентифікатора (а.с. 48).

Відповідно до доказів, долучених на підтвердження позовних вимог представником позивача, відповідачем ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) від 01.02.2024 (а.с. 36-40) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) від 01.02.2024 (а.с. 31-35).

На підтвердження позовних вимог позивачем також подано візуальну форму послідовності дій клієнта (а.с. 29-30), анкету клієнта (а.с. 28), Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с. 17-26).

Відповідно до інформаційної довідки (підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів) ТОВ «Платежі Онлайн» (місцезнаходження: вул. Кожум?яцька, 12-Г, м. Київ, 04071), 01.02.2024 ТОВ «Бізнес позика» перераховано на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , банком емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», 23 000,00 грн. відповідно до кредитного договору №486602-КС-002 від 01.02.2024 (а.с. 27).

З інформації, наданої суду АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали від 30.04.2025 (а.с. 74-81), вбачається, що банківська картка № НОМЕР_5 емітована на ім?я ОСОБА_1 . 01.02.2024 на вказану банківську картку було зараховано 23 000,00 грн. У графі деталі операції міститься інформація про місцезнаходження відправника грошових коштів АДРЕСА_1 (а.с. 75 (зворот)).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №486602-КС-002 про надання кредиту від 01.02.2024, ОСОБА_1 станом на 16.08.2024 має заборгованість за кредитним договором з 01.02.2024 по 18.07.2024 у загальному розмірі 76 425,28 грн., що складається з: 22 873,18 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 53 552,10 грн. сума прострочених платежів за процентами (а.с. 50-51).

Вказане також міститься у довідці про стан заборгованості (а.с. 49).

Оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір був підписаний з використанням засобу електронного цифрового підпису та підпису одноразовим ідентифікатором, а саме КЕП ТОВ «Бізнес позика», ОСОБА_2 , та відображено певну алфавітно-цифрову послідовність, введену позичальником ОСОБА_1 , що чітко вбачається з долучених до позовної заяви доказів.

Крім цього, у п. 7.4.2 договору від 01.02.2024 визначено, що вказаний в розділі 8 даного договору номер телефону належить виключно Позичальнику, не переданий та не буде переданий в користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватися Позичальником при виконанні даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним. - вказана в розділі 8 даного договору банківська платіжна карта /поточний рахунок належить виключно Позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно Позичальником (а.с. 44 (зворот)).

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика».

Проте, щодо нарахованих процентів за договором №486602-КС-002 про надання кредиту від 01.02.2024, суд вважає на необхідне зазначити таке.

Як уже було встановлено, відповідно до положень договору №486602-КС-002 про надання кредиту від 01.02.2024, строк, на який надається кредит на суму 23 000,00 грн. становить 24 тижні, строк дії Договору до 18.07.2024, тобто з 01.02.2024 по 18.07.2024. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14893479, фіксована. Договором передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору.

Умовами кредитного договору та паспортом споживчого кредиту визначено, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного Графіком платежів, та встановлюється у розмірах, що наведені у паспорті споживчого кредиту (п. 6). У разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів та до закінчення терміну дії Договору.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачем наведений позивачем розрахунок заперечено, проте, власного не проведено. Представник відповідача просить повністю відмовити у задоволенні позову.

З долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що за договором договору №486602-КС-002 про надання кредиту від 01.02.2024 у період з 01.02.2024 по 16.03.2024 нарахування процентів здійснювалося за зниженою процентною ставкою 1,14893479 % (на суму 23 000,00 грн.), вже з 17.03.2024 сума, на яку нараховувалися відсотки складала 22 873,18 грн. Тому з 17.03.2024 по 04.04.2024 з розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків здійснювалися ще за зниженою процентною ставкою. З 05.04.2024 по 18.07.2024 нарахування процентів здійснювалося за ставкою 2 %.

Разом із тим, згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Зміни до вказаної статті набрали чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України №3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

При цьому статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, натомість відповідачу нараховувалися відсотки понад 1 % у день. Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству.

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 01.02.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та вимоги пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», з 25.04.2024 позивачем неправомірно нараховувалися проценти за ставкою 2 % на день.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що необхідне перерахувати проценти за період з 25.04.2024 по 18.07.2024, з розрахунку розміру денної процентної ставки 1,5 %, у зв`язку з чим розмір таких за період з 25.04.2024 по 18.07.2024 становитиме 29 163,30 грн. (22 873,18 / 100) х 1,5) х 85 днів.

Таким чином, за кредитним договором №486602-КС-002 про надання кредиту від. 01.02.2024 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 66 704,48 грн., що складається з: 22 873,18 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 43 831,30 грн. сума прострочених платежів за процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такий підлягає до задоволення частково, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 114,29 грн. на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 66 704,48 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 76 425,28 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. Закону України «Про споживче кредитування», ст. 6, 15, 205, 207, 526, 626, 627, 628, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України, ст. 5, 13, 81, 82, 141, 223, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором №486602-КС-002 про надання кредиту від 01.02.2024 у розмірі 66 704 (шістдесят шість тисяч сімсот чотири) гривні 48 копійок, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 873 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 18 копійок, суми прострочених платежів за процентами 43 831 (сорок три тисячі вісімсот тридцять одна) гривня 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 29 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41084239.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 26.11.2025.

Суддя Головатий А.П.