ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9779/25 Справа № 191/1975/25 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00911-08/2023 від 04.08.2023 року, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти обумовлені кредитним договором. Станом на дату звернення до суду відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 38325 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7000 грн., заборгованості за відсотками 31325 грн.

29.01.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу № 29012024-1, відповідно до умов якого позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно до осіб, які були позичальниками ТОВ «Стар файненс груп».

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 38325 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7000 грн., заборгованості за відсотками 31325 грн. Вирішити питання стосовно судових витрат.

Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00911-08/2023 від 04.08.2023 року в сумі 9100 гривень 00 копійок, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованості за процентами 2100,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 581,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00911-08/2023 від 04.08.2023 року, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з умовами договору розмір кредиту складає 7000,00 грн., загальний строк кредиту 360 днів, процента ставка 2,5% в день. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

З розрахунку наданого позивачем на підтвердження заявлених вимог вбачається, що позичальник має перед новим кредитором заборгованість за кредитним договором в сумі 38325 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7000 грн., заборгованості за відсотками 31325 грн.

29.01.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу № 29012024-1, відповідно до умов якого позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно до осіб, які були позичальниками ТОВ «Стар файненс груп».

Частково задовольняючи позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 31325 грн. не є співмірною сумі кредиту у 7000,00 грн. за спірним кредитним договором, що суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України ).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04.08. року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00911-08/2023. Згідно умов даного договору відповідач отримав 7000,00 грн, які зобов`язався повернути, сплативши проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до розділу І Договору про надання фінансового кредиту, кредит надавався загальним строком на 360 днів з 04.08.2023 року, дата погашення кредиту 28.07.2024 року (п.1.1-1.2 Договору).

Пунктом 1.4.1 вказаного договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього.

Пунктом 1.4.2. визначено, якщо клієнт 28 серпня 2023 року сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить достокове погашення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності, отримає від товариства знижку в розмірі 60,00% на перший платіж відповідно до графіку платежів.

Відповідно до пункту 1.5. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів (а.с. 29).

Відповідно до п. 3.1 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 3.3 Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування , визначеного в п.1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту.

Згідно додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту ОСОБА_1 повинен сплатити орієнтовану загальну вартість позики 70 000 грн., де тіло кредиту складає 7000 грн. та сума нарахованих відсотків 63 000 грн .

На підставі договору факторингу № 29012024-1 від 29 січня 2024 року укладеного між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «ФК «Кредіт Капітал» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Стар Файненс Груп», у тому числі і до відповідача .

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» складає 38 32500,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 000,00 грн; заборгованість за відсотками 31325,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, який містить поденний розрахунок відсотків за період з 04.08. 2023 року по 29 січня 2024 року.

Щодо несправедливості нарахованих процентів, розмір яких значно перевищує суму заборгованості за кредитом, та їх суперечність ст. ст. 509, 627 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими, враховуючи наступне.

У частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Така компенсація може застосовуватися у випадку невиконання зобов`язання, однак не може застосовуватися за відсутності факту прострочення боржником виконання свого зобов`язання.

Разом з тим, проценти відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України є платою за користування кредитними коштами та нараховуються в межах строку дії кредитного договору незалежно від його виконання.

Оскільки нараховані, відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України, проценти за користування кредитом не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», на думку колегії суддів відсутні підстави для визнання умов кредитного договору в частині передбачених відсотків за користування кредитом, несправедливими.

Крім того, підписуючи договір, відповідач погодився з розміром відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені умовами цього договору.

Також не може бути застосовано до спірних правовідносин пункт 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», який зазначає, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, оскільки частина п`ята статті 18 Закону України «Про захист прав споживачі» містить посилання на те, що положення договору, яке визнано несправедливим, включаючи ціну договору, може бути змінено або визнано недійсним. Отже, вказана норма законодавства передбачає наявність окремої вимоги споживача про визнання недійсною умови договору з підстав її несправедливості.

Відповідачем не пред`явлено вимоги про визнання умов кредитного договору недійсними, в тому числі щодо встановлення розміру процентної ставки.

Колегія суддів також бере до уваги, що відповідач на спростування заборгованості нарахованих процентів не надав суду іншого належного розрахунку, який відрізнявся б від наданого позивачем, виходячи з умов кредитного договору.

З огляду на наведене, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України, а тому відповідні посилання суду першої інстанції є неспроможними.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, якими ті врегульовані, колегія суддів приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» за кредитним договором № 00911-08/2023 від 04.08. 2023 року в сумі 38325грн.

Враховуючи викладене, заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2025 року підлягає скасуванню у частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за процентами в розмірі 29225грн., з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Також, підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції і в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3633,60 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

В частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитом рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.

Заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами за договором про надання фінансового кредиту №00911-08/2023 від 04.08.2023 року в розмірі 29225,00 грн., та в частині розподілу судових витрат, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за процентами за договором про надання фінансового кредиту №00911-08/2023 від 04.08.2023 року в розмірі 29 225, 00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2 422,40 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 3633,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Головуючий

Судді