Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5033/25
Провадження № 2/279/2243/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ІвашкевичО. Г., з секретарем Маковською Д.О., розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу №279/5033/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частини житлового будинку (виділення частки) в спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із позовною заявою про виділення частини житлового будинку (виділення частки) в спільній частковій власності, в інтересах позивача Ера Ати Арда звернувся адвокат Бугайов Д.М.

У позові зазначає, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2024 належить 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0255 за адресою АДРЕСА_2 . Власником іншої частини будинку є ОСОБА_2 , якому на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира АДРЕСА_3 у цьому будинку. У цілому будинок розділений на 2 ізольовані квартири, визначено порядок користування житлом, однак факт наявності лише частки у володінні нерухомості перешкоджає позивачу реалізувати своє право власності без згоди іншого співвласника.

Для вирішення питанння виділу частки будинку в натурі в добровільному порядку порядку сторони звернулися до приватного нотаріуса, однак в укладенні договору було відмовлено, оскільки квартира АДРЕСА_3 , належна відповідачу, виділена як самостійний об`єкт нерухомості та на неї припинено право спільної часткової власності, що унеможливлює виділення частки.

Оскільки в інший спосіб неможливо виділити частину належної позивачу нерухомості, просив вирішити питання в судовому порядку.

Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.08.2025 року розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 10:00 годину 07.10.2025 року, яке у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу копії ухвали суду з позовною заявою відкладено на 08:30 годин 05.11.2025 року.

Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання за зареєстрованим місцем проживання та місцезнаходженням об`єкта нерухомості, а також шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, заперечень, клопотань пов`язаних з розглядом справи до суду не надав.

До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення/досилання з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "одержувач відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання у даній справі вчинено підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, з`ясовано обсяг доказів, встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів під час розгляду справи по суті; визначено дату проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.11.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10:00 год. 27.11.2025 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Бугайов Д.М. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом оприлюденння оголошення на сайті "Судова влада" та направленням судових повідомлень, в судове засідання не з`явився.

Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно, всебічно, об`єктивно та безпосередньо долучені до матеріалів докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності- достатності, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що спірні відносини врегульовані нормами книги 3 Цивільного кодексу України, зокрема інститутами про право власності, а саме права спільної часткової власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статі 356 ЦК України).

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно із частиною третьою цієї ж статті у разі виділу співвласником у натурі частки зі спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, для здійснення виділу майна в натурі зі спільної сумісної власності суд має встановити частки кожного зі співвласників.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області 14.11.2024 року та зареєстрованому в реєстрі за № 5995, 5996, ОСОБА_4 набув у приватну власності 1/2 частки житлового будинку та 1/2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,0372 га, кадастровий номер :02:001:0255, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Жилий будинок в цілому має загальну площу 155,3 кв.м., житлову -81,2 кв.м. До зазначеної частини будинку належить: огорожа літера "N", гараж літера "Г".

Вказане право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.12.2024 року.

ВІдповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11.12.2024 року житловий будинок по АДРЕСА_2 складається з двох частин , які включають:

- приміщення № 1: коридор, площею 15,3 кв.м., кімнату, площею 7,6 кв.м., кімнату, площею 16,5 кв.м.,кімнату, площею 10,8 кв.м, кімнату, площею10,2 кв.м, ванну, площею 3,8 кв.м, кухню, площею 7,0 кв.м., коридору, площею 5,5 кв м. , всього 76,7 кв.м;

- приміщення № 2: веранду, площею 12,3 кв.м., кладовку площею 1,9 кв.м, коридор площею 2,5 кв.м, кухню площею 8,1 кв.м, кімнату площею 6,7 кв.м, ванну площею 4,1 кв.м, кімнату площею 9,9 кв.м, кімнату площею10,1 кв.м, кімнату площею 17,3 кв.м., коридор площею 6,2 кв.м., всього 79,1 кв.м.

Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 11.12.2024 року № 732, а також актом про розподіл часток в натурі КП "Коростенське МБТІ" Житомирської міської ради підтверджується, що за технічними показниками житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 може бути поділений на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 .

Листом від 31.07.2025 № 302/01-16 приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Кормінець М.М. повідомила, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 1/2 частки житлового будинку за відповідачем не зареєстровано, але в ДРРП міститься запис про право власності на квартиру АДРЕСА_5 . Тобто частина будинку вже виділена як самостійний об`єкт нерухомого майна в квартиру, яка має власну поштову адресу, відтак на неї припинено право спільної часткової власності, що унеможливлює укладення договору про поділ об`єкта.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 7 липня 2021 р.

Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Така позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 року по справі № 344/8200/14.

Судом встановлено, що загальна площа приміщень, яка може бути виділена позивачу складає 79,1 кв.м., житлова -44,0 кв.м. Відхилення від ідеальної частки загальної площі на користь позивача (2,4 кв.м), а житлової на користь відповідача (1,1 кв.м) - у незначній частці відхилення, що, на думку суду, не є перешкодою для виділення в натурі частки, якою фактично склався порядок користування, мають окремі виходи та ізольовані приміщення. Крім того, відповідач вже оформив виділення своєї частки будинку в окремий об`єкт нерухомості.

З урахуванням досліджених в судовому засідання доказів суд дійшов до висновку про можливість виділення позивачу 1/2 частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами в окремий об`єкт нерухомого майна, тому право спільної часткової власності на цю частину для позивача припиняється.

Відповідно до принципів диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, встановлених ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтвоаним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.141,258,259, 263-265,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділення частини житлового будинку (виділення частки) в спільній частковій власності задовольнити.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_4 як окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з приміщень: веранда 2-1 площею 12,3 кв.м., кладовка 2-2 площею 1,9 кв.м, коридор 2-3 площею 2,5 кв.м, кухня 2-4 площею 8,1 кв.м, кімната 2-5 площею 6,7 кв.м, кладовка 2-6 площею 4,1 кв.м, кімната 2-7 площею 9,9 кв.м, кімната 2-8 площею 10,1 кв.м, кімната 2-9 площею 17,3 кв.м., коридор 2-10 площею 6,2 кв.м., ганок "а-3", гараж "Г", огорожа №2, частина № 3.

Право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_2 - припинити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідка на тимчасове проижвання № НОМЕР_2 , виданий органом 1801 від 09.06.2025

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП невідомий , паспорт НОМЕР_3 , виданий 22.04.2000.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ