БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5669/25
провадження № 2/361/1974/25
РІШЕННЯ

Заочне

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряГриценко А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ГУ ПФУ у Київській області. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримувала житлову субсидію за адресою: АДРЕСА_1 , електронна особова справа № . Виплата субсидії здійснювала шляхом перерахування коштів на її рахунок № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк». 06.12.2023 відповідач звернулася до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про призначення та надання житлової субсидії, а також подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Рішенням від 31.01.2024 № -2024-2 відповідачу призначено житлову субсидію. Виплату житлової субсидії ОСОБА_1 припинено 01.07.2024, у зв`язку з тим, що позивачу стало відомо, що протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням субсидії, а саме 20.10.2023, 02.11.2023, відповідач здійснила операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти, а також банківських металів на загальну суму, яка перевищує 50 000 грн. в АТ «Ощадбанк». Внаслідок вищевикладеного, виплату житлової субсидії ОСОБА_1 припинено й відповідно утворилася переплата житлової субсидії за період з 01.12.2023 по 30.06.2024 у розмірі 10 791,34 грн. (службова записка № 3520/04-16 від 18.02.2025). З метою досудового врегулювання спору листом ОСОБА_1 повідомлено про суму надміру виплачених коштів житлової субсидії, а також надано реквізити для їх добровільного повернення. Однак, остання відмовилася добровільно повернути кошти, а тому позивач змушений вирішити дане питання у судовому порядку. З наведених підстав, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду за період з 01.12.2023 по 30.06.2024 у розмірі 10 791,34 грн.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час повідомлялася належним чином. Відзиву на позов не подала. Причини неявки суду невідомі.

За вищевказаних обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Судом встановлено, що 06 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про призначення та надання житлової субсидії, а також подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

Рішенням від 31.01.2024 № -2024-2 відповідачу призначено житлову субсидію.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримувала житлову субсидію за адресою: АДРЕСА_1 , електронна особова справа № .Виплата субсидії здійснювала шляхом перерахування коштів на її рахунок № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк».

Виплату житлової субсидії ОСОБА_1 припинено 01.07.2024.

Відповідно до листів Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.02.2025 та 01.05.2025, ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку зі здійсненням нею операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти, а також банківських металів на загальну суму, яка перевищує 50 000 грн., виникла переплата житлової субсидії за період з 01.12.2023 по 30.06.2024 у розмірі 10 791,34 грн. Відповідачу запропоновано протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення повернути вищевказану суму переплати житлової субсидії.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року, було врегульовано механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до р.3 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.

Згідно п.4 Положення право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до п. 9 Положення заяви про призначення та надання житлової субсидії з необхідними документами та/або відомостями приймаються від громадян: до 30 листопада 2022 року включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення; починаючи з 1 грудня 2022 року - органами Пенсійного фонду України.

Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.

Згідно з пп. 10 п. 14 Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848 (зі змінами) (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти (крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних та/або освітніх послуг), а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 50 тис. гривень.

Відповідно до п.50-2 Положення проведення перевірки даних, зазначених у підпунктах 4 і 10 пункту 14 цього Положення, здійснюється, зокрема, на підставі рекомендацій Мінфіну щодо виявлених невідповідностей, що впливають на встановлення права на житлову субсидію, отриманих відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», інформаційний обмін здійснюється у порядку, встановленому Мінфіном та Мінсоцполітики.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 727/5743/15-ц зробила правовий висновок про те, що «сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Суди першої й апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про те, що надмірно перерахована (виплачена) субсидія є шкодою. Застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231ЦК України є помилковим. … Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (пункт 1 частини першої статті 1215 ЦК України). Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо».

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19.

При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (у ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум).

Таким чином, зважаючи на вищезазначене, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості або не подала необхідні, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, а саме намір ввести в оману орган державної влади.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача ОСОБА_1 .

Стороною позивача не додано належних та допустимих доказів того, що дійсно 20.10.2023, 02.11.2023, тобто за 12 місяців до призначення субсидії, відповідач здійснила операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти, а також банківських металів на загальну суму, яка перевищує 50 000 грн. в АТ «Ощадбанк», зокрема відповідних довідок АТ «Ощадбанк», до суду не надано й судом не встановлено.

Крім того, суд зважає на те, що пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими та достовірними.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що виплата житлової субсидії проведена позивачем добровільно, доказів допущення рахункової помилки або вчинення відповідачем умисних недобросовісних дій з метою отримання такої виплати представником позивача до суду не надано, позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, , адреса місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН