Провадження № 4-с/357/53/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка» на дії приватного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка» адвокат Проценко О.В. звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, в якій просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка О.С. при винесенні постанови від 15.10.2025 про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 78559871 неправомірними та скасувати постанову приватного виконавця від 15.10.2025 про опис та арешт майна боржника.

Стягувачем у скарзі вказано Адвокатське об`єднання «Грибенников та Фатєєв», виконавче провадження № 78559871 відкрито на підставі рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2023 у справі № 911/1212/23 за позовом Адвокатського об`єднання «Грибенников та Фатєєв» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка», яким стягнуто з відповідача на користь позивача 708 500 грн основного боргу та 5 313,75 грн судового збору.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі слід зазначити наступне.

Згідно із частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного або приватного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно із частиною 1 статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина 1 статті 451 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка О.С. перебуває виконавче провадження № 78559871 на підставі наказу № 911/1212/23, виданого 17.08.2023 Господарським судом Київської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка» (місцезнаходження: вул. О. Гончара, буд. 11, м. Біла Церква, Київська обл., 09100; ) на користь Адвокатського об`єднання «Грибенников та Фатєєв» (місцезнаходження: вул. Михайла Грушевського, буд. 13, офіс 77, м. Біла Церква, Київська обл., 09107; ) 708 500,00 грн основного боргу та 5 313,75 грн судового збору.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 339 (судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах) Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За ч. 1 ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виходячи з наведених норм закону, судовий контроль за виконанням судовим рішень здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. При цьому сторона виконавчого провадження має право звернутися із скаргою до відповідного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю органу виконавчої служби порушено їхні права.

Оскільки заявник є боржником у виконавчому провадженні і не погоджується з діями (рішенням) приватного виконавця під час виконання наказу господарського суду, в такому випадку законом передбачений спосіб судового захисту в порядку, визначеному розділом VI Господарського процесуального кодексу України, який регулює судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах та визначає юрисдикцію відповідного господарського суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних вище обставин та правових підстав вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній цивільній справі за скаргою на дії (рішення) приватного виконавця.

Керуючись ст. 13, 19, 186, 259, 260, 353, 447 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов