н/п 2/490/2075/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді Чулуп О.С.

за участю секретаря судових засідань Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2020 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 був укладений Договір № 144119-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .

Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 08.02.2025 за нею утворилась заборгованість в розмірі 48017,49 грн, з яких: 22257,90 грн. - прострочені платежі по тілу кредиту; 25759,59 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

Представник відповідача надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, умови кредитного договору є суперечливими, оскільки згідно графіку платежів підписаного сторонами позичальника зобовязаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом в розмірі 42240 грн. Вказує, що розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи та на який посилається позивач не є первинним документом бухгалтерського обліку. Крім того представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 на момент видачу кредиту перебував на військовій службі у Національній гвардії України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.06.2020 року. Також ОСОБА_1 з 14.06.2023 року переведений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 , де перебуває до теперішнього часу, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 № 5472 від 27.06.2025 року. За такого ОСОБА_1 , як військовослужбовцю Збройних сил України, проценти та штрафні санкції за кредитним договором не повинні нараховуватись, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 13 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 17 вересня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 144119-КС-001 шляхом обміну повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеномуст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Кредитного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 24 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,02439584 процентів за кожен день користування кредитом, строком на 16 тижнів, тобто до 07.01.2021 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 42240 грн.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Згідно квитанції № 269596025 від 17.09.2020 року нарахунок відповідача було перераховано кредитні кощти в розмірі 24000 грн на виконання кредитного договору № 144119-КС-001.

Згідно виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 відкритому в АТ «Оксі Банк» вбачається, що 17.09.2020 року на рахунок останнього було зараховано кредитні кошти в розмірі 24000 грн.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 08.02.2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становить 48017,49 грн. що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22257 грн; суми прострочених платежів по процентах 25759,59 грн..

З вказаного розрахунку також слідує, що відповідач частково сплатив кошти за Договором № 144119-КС-001 на загальну суму 2150 грн.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Зі змісту статей 11,12 Закону України«Про електронну комерцію» (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 суму прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 22257,90 грн., що узгоджена сторонами в договорі.

Щодо нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за надання кредиту суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною,обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо стягнення з відповідача процентів за користуванням кредиту в розмірі 25759,59 грн., через те, що згідно Графіку платежів в графі проценти за користування кредитом зазначено суму, яку повинен сплатити відповідач, яка становить 18240 грн., що була нарахована протягом строку кредитування, оскільки відповідач суму кредиту за Кредитним договором не повернув у визначений позичальником строк, то проценти були нараховані у порушення грошового зобов`язання та згідно розрахунку заборгованості становлять 25759,59 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 25 червня 2020 року.

Згідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

За такого враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, який був призваний на військову службу під час особливого періоду, то відсотки нараховані за кредитним договором в розмірі 25759,59 грн. стягненню з останнього не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1122,78 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81,141, 223 ч.4 ,259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"заборгованість за Кредитним договором № 144119-КС-001 від 17 вересня 2020 року, а саме тіло кредиту в розмірі 22257,90 грн.

В решшті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" суму сплаченого судового збору у розмірі 1122,78 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , адреса: м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя