Справа № 478/1276/25 Провадження № 2/478/584/2025
У Х В А Л А

26 листопада 2025 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Луговської А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в:

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4115669 від 07.05.2021 року в розмірі - 22 960,00 грн, а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4115669, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти, наданими позичальником.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та витребувано у позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» докази отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 .

На виконання вказаної ухвали суду від 04.11.2025 року позивачем було надано письмові пояснення та клопотання про витребування доказів, яким позивач просив витребувати у АТ КБ «Приватбанк»:

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної картки;

- докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн, які 07.05.2021 року були на неї перераховані, а саме, витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за номером картки НОМЕР_1 за період з 07.05.2021 року по 12.05.2021 року;

- інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону НОМЕР_3 ) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 07.05.2021 року по 12.05.2021 року;

- інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Також у клопотанні про витребування доказів заявлено клопотання про поновлення строку на його подання.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно заявленого клопотання у позовній заяві, представник позивача просила проводити розгляд справи без її участі.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 04.11.2025 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та витребувано у позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» докази отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 . Встановлено строк для виконання ухвали в частині надання доказів, до 16.11.2025 року.

11 листопада 2025 року позивачем було надано суду письмові пояснення та клопотання про витребування доказів у банківської установи. Згідно з письмовими поясненнями, позивач вказує на неможливість надати банківські виписки. Оскільки не є банківською установою та позбавлений можливості створення виписок по рахунку споживача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що строк, встановлений позивачу судом для надання доказів може бути продовжений до моменту розгляду клопотання про витребування доказів.

Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про витребування доказів в частині витребування інформації від АТ КБ «Приватбанк» про належність банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та відомостей щодо зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн за період з 07.05.2021 року по 12.05.2021 року.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та(або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу - ч.2 ст.84 ЦПК України.

У разі задоволення клопотання у відповідності до ч. 3 ст. 84 ЦПК України суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Як визначено у частинах 1-3 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) ( 2121-14 ) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів.

Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.1 ст.129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Також, згідно ч.ч. 2,3 ст. 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

За вказаних обставин, враховуючи предмет спору та обставини, що підлягають доказуванню, беручи до уваги, що докази, які просить витребувати представник позивача, містять банківську таємницю, а також мають суттєве значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання представника позивача про витребування у АТ КБ «Приватбанк» відомостей та документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,керуючись ст.ст.12, 76, 77, 84, 260, 261, 350, 430 ЦПК України, суд-

Постановив:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів задовольнити частково.

Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» строк для надання суду доказів до моменту отримання відомостей від АТ КБ «Приватбанк» щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та відомостей щодо зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн за період з 07.05.2021 року по 12.05.2021 року.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від АТ КБ «Приватбанк» відомості та інформацію щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та відомості (виписки) щодо зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн за період з 07.05.2021 року по 12.05.2021 року.

Роз`яснити АТ КБ «Приватбанк», що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Встановити для АТ КБ «Приватбанк»термін подачі документів до суду, - до 26.12.2025 року.

Відкласти судовий розгляд справи на 09 год 00 хв. 29 грудня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя