ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Суми

Справа №588/2366/23

Номер провадження 22-ц/816/1342/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 (позивач з зустрічним позовом), ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 23 січня 2025 року, у складі судді Огієнка О.О., ухвалене в м. Тростянець, повний текст якого складено 03 лютого 2023 року

в с т а н о в и в :

16 листопада 2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя. Із врахування заяви про відмову від частини позовних вимог (т. 2, а.с. 20), просила суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу більше п`яти років, а саме з 01.06.2016 р. по 22.12.2020 р. включно та з 03.04.2022 р. по час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати спільним майном подружжя земельну ділянку площею 0,0633 га, кадастровий номер :04:001:5338, надану для індивідуального дачного будівництва, розташовану по АДРЕСА_1 , та автомобіль сірого кольору марки Volvo модель ХС60, легковий - загальний, тип - універсал - В, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0633 га, кадастровий номер :04:001:5338, надану для індивідуального дачного будівництва, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль сірого кольору марки Volvo модель ХС60, легковий - загальний, тип - універсал - В, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що із 01 червня 2016 року вона та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в будинку по АДРЕСА_2 , де вона продовжує проживати по цей час, зареєстровані були за різними адресами. Вони мали спільний побут, вели спільне господарство, спільний бюджет, який складався переважно з її доходів від заробітної плати та грошових переказів із закордону від її дітей, чоловік не був працевлаштованим та постійного заробітку не мав.

Разом із ОСОБА_4 вони будували особисті взаємини, притаманні подружжю, відпочивали і проводили час разом, подорожували, робили ремонти, покупки, відвідували родичів і знайомих. Також відвідували її дітей, які сприймали ОСОБА_4 , як її чоловіка. Вона підтримувала ОСОБА_4 під час обстежень та операції у травні 2020 року, їздила з ним на обстеження та доглядала після оперативного втручання. Жоден із дітей не брав участі в його лікуванні і догляді. Так само ОСОБА_4 був із нею в лікарні під час її обстежень. Разом із нею відвідував її хворих батьків.

З метою допомогти своїй дочці ОСОБА_2 та підтримати колишню дружину ОСОБА_5 , яка мала хронічну хворобу нирок та останнім часом була інвалідом 1-ї групи, потребувала сторонньої допомоги, ОСОБА_4 згодився на догляд останньої, але для цього потрібно було перебувати з нею у зареєстрованому шлюбі, який ними було зареєстровано 23 грудня 2020 року і тривав до дня смерті ОСОБА_5 , до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У цей період ОСОБА_4 не припиняв із нею шлюбних відносин та вони разом здійснювали догляд за ОСОБА_5 .

Підтвердити шлюб між нею та ОСОБА_4 у період з 23 грудня 2020 року по 02 квітня 2022 року із позиції моралі та законодавства не можливо. Однак, вже з 03 квітня 2022 року вони знов продовжили проживати однією сім`єю як чоловік та дружина. Тобто, у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу позивака перебувала з ОСОБА_4 у період із 01 червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 включно та у період з 03 квітня 2022 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Після смерті ОСОБА_4 вона провела його поховання організувала поминальні обіди, здійснює огляд за його могилою самостійно із залученням спеціалізованих служб.

Під час спільного проживання однією сім`єю вони 16 червня 2020 року придбали за спільні кошти у сумі 828000 грн автомобіль сірого кольору марки Volvo модель ХС60, легковий - загальний, тип - універсал - В, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартість якого станом на 17 жовтня 2023 року становила 677152,92 грн, який було зареєстровано на ОСОБА_4 . Наразі автомобіль перебуває у її користуванні, документи на автомобіль знаходяться у неї та вона оплачує страховку.

Також 19 жовтня 2020 року ними була придбана земельна ділянка площею 0,0633 га, кадастровий номер :04:001:5338, для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За спільною домовленістю право власності було зареєстровано на ОСОБА_4 .

Крім того, у 2017 році ними була встановлена тимчасова споруда № 67 для підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_3 площею 28,1 кв.м. Споруджували її самостійно господарським способом та у загальній сумі витратили 480000 грн. Однак паспорт прив`язки на дану споруду був виданий на ім`я ОСОБА_4 .

У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона є спадкоємицею четвертої або п`ятої черги, а спадкодавець має двох дітей, які є спадкоємцями першої черги та відповідачами у цій справі.

25 грудня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Сумцов Є.С., подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння (т. 1, а.с. 168).

Позовні вимоги мотивувала тим, що вимоги первісного позову є недоведеними та необґрунтованими, не надано доказів, підтверджуючих обставини придбання спірного автомобіля саме в інтересах сім`ї та за спільні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , у тому числі за рахунок наданої її дітьми грошової допомоги. У позові ОСОБА_1 стверджує, що здійснює користування автомобілем ОСОБА_4 , але вона не є спадкоємцем за законом на відміну від його дітей, тому цей автомобіль, належний по праву спадкоємцям померлого ОСОБА_4 , його перебування у володінні ОСОБА_1 незаконне.

Посилаючись на викладене, просила суд витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 автомобіль сірого кольору марки Volvo модель ХС60, легковий загальний, тип-універсал В, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23 січня 2025 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя, відмовлено повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння, задоволено повністю.

Витребувано з незаконного володіння у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобіль марки Volvo модель ХС60, легковий загальний, тип-універсал В, 2013 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1610 грн 40 коп., а також на відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 13500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти на відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Не погоджується з висновком суду про відсутність обставин, що свідчать про реальність сімейних відносин між нею та покійним ОСОБА_4 у заявлений у позові період і придбання нерухомого майна та автомобіля за спільні кошти. Вважає, що рішення суду ґрунтується тільки на припущеннях та міркуваннях, а не на наданих доказах та поясненнях свідків у справі. Справа розглянута судом односторонньо, безпідставно надана перевага доказам позивачки за зустріним позовом, та без належної оцінки відхилені докази позивачки за первісним позовом, не надана оцінка показам свідків з її сторони, які підтвердили суду факт її спільного проживання з померлим ОСОБА_4 однією сім`єю.

Доводить, що відповідачі мало спілкувалися з батьком, не піклувалися про його здоров`я, не брали участі у похованні, не були обізнані з укладом його життя, тому не можуть робити висновки про термін її проживання із ОСОБА_4 .

Вказує про суперечливість показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на підставі яких не можливо зробити висновок про відсутність між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відносин як чоловіка та жінки, що проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Звертає увагу на можливу зацікавленість ОСОБА_7 у вирішенні справи на користь відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_2 адвокат Сумцов Є.С. просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даних сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Матішинця В.В., відповідача ОСОБА_2 , її представника адвоката Сумцова Є.С., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Тростянець Охтирського району Сумської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25 липня 2023 року (т. 1, а.с. 18).

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 входить крім іншого майна також спірне майно, а саме: 1) земельна ділянка площею 0,0633 га, кадастровий номер :04:001:5338, для індивідуального дачного будівництва, яка розташована по АДРЕСА_1 . Право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 набув на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2020 року; 2) транспортний засіб Volvo модель ХС60, легковий загальний, тип універсал-В, 2013 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 . Право власності на вказаний транспортний засіб ОСОБА_4 набув 16 червня 2020 року (т. 1, а.с. 38-40, 70).

За даними повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 08 лютого 2024 за № 75753401, 75753385, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіник З.Д., після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , заведена спадкова справа за №38/2023 від 16 серпня 2023 року. Заяви про прийняття спадщину подали: 16 серпня 2023 року дочка померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 син померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Заповіт від імені померлого не посвідчувався (т. 1, а.с. 228-229-а).

Отже, судом установлено, що, окрім дітей померлого ОСОБА_4 , на його спадщину претендує позивачка ОСОБА_1 , яка стверджує, що проживала із спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_9 із ОСОБА_4 та спільного придбання майна, позивачкою за первісним позовом було надано наступні докази:

копії закордонних паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із відмітками про виїзди за кордон (т. 1, а.с. 13-16);

відомості Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_4 , згідно якої у 2016 році та з січня 2019 року по серпень 2019 року відсутні відомості про страхові внески останнього (т. 1, а.с. 22-25);

відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до яких 30 грудня 2016 року було зареєстровано припинення підприємницької діяльності ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 26);

копію трудової книжки ОСОБА_4 у якій відсутні записи його трудової діяльності у період після 29 грудня 2005 року (т. 1, а.с. 27-31);

виписки по рахунку ОСОБА_1 відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. та з 15.06.2023 р. по 04.10.2023 р. згідно яких щомісячно відбувалося зарахування коштів на рахунок (т. 1, а.с. 32, 33);

довідку виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 23.08.2023 р. за № 2308/2 про те, що ОСОБА_1 з 20.11.2020 р. по теперішній час працює в Тростянецькій міській раді на посаді старости сіл Мартинівка, Артемо-Растівка Тростянецької територіальної громади (т. 1, а.с. 34);

копію трудової книжки ОСОБА_1 у якій міститься запис від 02.08.2016 р. про призначення її на посаду начальника відділу культури Тростянецької РДА (т. 1, а.с. 35);

акт обстеження по розгляду заяви щодо встановлення місця проживання від 19.09.2023 р., відповідно до якого, комісією у складі працівників виконавчого комітету Тростянецької міської ради було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 36);

акт обстеження по розгляду заяви щодо встановлення місця проживання від 21.09.2023 р., відповідно до якого, комісією у складі працівників виконавчого комітету Тростянецької міської ради було встановлено, що ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_4 до моменту його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 37);

довідку видану Тростянецькою районною філією Сумського ОЦЗ від 09.12.2021 р. за № 1132 про те, що ОСОБА_4 не зареєстрований як безробітній (т. 1, а.с. 42);

довідку видану Охтирським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області від 09.12.2021 р. за № 22/016-08-04 про те, що ОСОБА_4 , не перебуває на обліку в Охтирському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області як потерпілий на виробництві від нещасного випадку (т. 1, а.с. 43);

довідку видану УСЗН Охтирської РДА від 09.12.2021 р. за № 2857 про те, що ОСОБА_4 , не перебуває на обліку у відділі з питань призначення державних соціальних допомог як отримувач допомоги і не отримує ніяких видів державних соціальних допомог і компенсацій (т. 1, а.с. 44);

медичні документи (амбулаторні картки, виписки із медичної картки та історії хвороби, результати комп`ютерного обстеження), згідно яких ОСОБА_4 мав шлунково-кишкові захворювання, перебував на лікуванні у хірургічному відділенні у травні, червні 2020 року (т. 1, а.с. 45-50);

договір-замовлення №2612 від 24.07.2023 р. на організацію та проведення поховання, замовником у якому значиться ОСОБА_1 , а також квитанцію про оплату послуг поховання на суму 44 грн (т. 1, а.с. 51-52);

квитанцію від 05.10.2023 р. про сплату ОСОБА_1 коштів у розмірі 145 грн за прибирання могили ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 53);

довідку видану ПП «Коррунд» про те, що ОСОБА_1 22.07.2023 р. поховала ОСОБА_4 та замовила у ПП «Коррунд» повний перелік ритуальних послуг на суму 20630 грн (т. 1, а.с. 54);

паспорт прив`язки групи тимчасових споруд № 26 замовником якого є ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 55-56);

повідомлення виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 24.05.2017 р. про відповідність намірів щодо місця розташування тимчасових споруд Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд на території міста Тростянець (т. 1, а.с. 59);

схему розміщення тимчасової споруди (т. 1, а.с. 60-65);

поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків страхувальником за яким є ОСОБА_4 , а забезпечений транспортний засіб - Volvo модель ХС60, номерний знак НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 71-72);

договір на постачання електричної енергії №231255 від 26.06.2018 р., укладений між Філією «Тростянецький РЕМ» та ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 74-78);

квитанцію на оплату за електричну енергію на платника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1, а.с. 79);

скрін-шоти сервісу «Приват24», щодо оплати ОСОБА_1 за послуги інтернету, які надавались у вересні 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 80, 81);

довідку видану КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 15.01.2024 р. за № 01-56/6/4б згідно якої 21.07.2023 р. о 13 год. 43 хв. надійшло звернення про виклик бригади екстреної (швидкої) допомоги до ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Заявниця яка здійснила виклик представилася цивільною дружиною потерпілого (т. 1, а.с. 198).

Допитана судом першої інстанції ОСОБА_10 пояснила суду, що вона знає ОСОБА_1 та знала ОСОБА_11 , який помер у 2023 році, була у них у гостях 3-4 рази, вони жили поряд на АДРЕСА_2 . Там є кімната, де можна поспати, сан-вузол, кухня. Коли вона з ними спілкувалася, то вважала їх за пару. Приблизно 7 років вони були разом. Вона бачила їх кожного ранку, як вони їхали з вул. Трикутна в м. Тростянець та зустрічала їх увечері. Відстань від її будинку до будинку, де жила ОСОБА_1 з ОСОБА_12 складає 40 метрів. Приблизно 3-4 роки вона бачила, як вони їздили з вул. Трикутної на роботу. Під час окупації м. Тростянець вони проживали разом та разом виїжджали в інший населений пункт. Коли ОСОБА_13 лежав у лікарні, то ОСОБА_1 доглядала за ним. Вони вели свій спільний побут. Вона бачила близько 10 разів як вони разом скуповувались. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що дочка ОСОБА_14 давала кошти на придбання автомобіля. Близько 5 разів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 їздили відпочивати разом. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вона не бачила. Чи робили разом ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ремонт їй невідомо. Поховання ОСОБА_11 було проведено з вул. Трикутна, 31. Організацією поховання займалась ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_13 у АДРЕСА_2 із 2015-2016 років до дня смерті останнього. Він був у них у гостях не один раз, святкували разом дні народження. Коли ОСОБА_13 робили операцію, то ОСОБА_1 разом із сином приїжджала в м. Суми по кров і він показував де знаходиться станція переливання крові. Також вони разом відпочивали у ОСОБА_18 у 2019-2021 роках. До того як вони придбали автомобіль Вольво, то він придбав у сина ОСОБА_14 автомобіль ОСОБА_19 , та ОСОБА_14 дала ці гроші на придбання автомобіля Вольво. У 2020 чи 2021 році ОСОБА_14 з ОСОБА_15 приїжджали до них 1 числа на Новий Рік. Між ними були відносини як у чоловіка та дружини. Кожного разу, коли він приїжджав по роботі у м. Тростянець, то заїжджав до ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . Це було майже кожного місяця. Будинок по АДРЕСА_2 був як однокімнатна квартира. Разом ними був придбаний автомобіль ОСОБА_20 та земельна ділянка у с. Климентове. Чи були у ОСОБА_11 інші жінки йому невідомо. Коли він заїжджав до них, та якщо вони не були на роботі, то були у двох вдома. Інну ОСОБА_21 він знає. Чи була дружина у ОСОБА_11 йому невідомо. Земельну ділянку біля річки Ворскла купляв ОСОБА_13 . Гроші за автомобіль Фольксваген він віддав ОСОБА_14 . ОСОБА_22 ОСОБА_15 говорив, що мав намір купити автомобіль ОСОБА_20 , та що гроші дасть йому ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що вона знає позивачку із дитячого садка. ОСОБА_4 знає, оскільки той водив до дитячого садка дитину, а ближче познайомилася з ним, коли вони були парою із ОСОБА_24 , близько 10 років. Вони почали проживати разом з 2015-2016 років. Коли вони скуповувалися в магазині, то везли в той будинок де проживали разом. Побутові речі у будинок теж придбавала ОСОБА_14 . Вони їздили разом на відпочинок у с. Климентове, с. Зарічне, у Нескучне. Також ОСОБА_15 та ОСОБА_14 разом приїжджали до неї на день народження та весілля дитини. Коли ОСОБА_15 лежав у лікарні, то ОСОБА_14 доглядала за ним, придбавала кров для нього. Їй нічого не відомо про стосунки ОСОБА_15 з іншими жінками. ОСОБА_15 хотів жити разом з ОСОБА_14 та вони шукали будинок, щоб придбати. Їй відомо, що ОСОБА_15 та ОСОБА_14 придбали земельну ділянку у с. Климентове. Коли ОСОБА_15 зробив ремонт у будинку по АДРЕСА_2 , то він з ОСОБА_14 стали там жити разом. Там була пилорама. При ній ОСОБА_14 оплачувала покупки. Їй відомо, що донька ОСОБА_14 , з ОСОБА_25 , передала генератор. Усе що в середині будинку, то це завезла ОСОБА_14 . Спочатку ОСОБА_15 та ОСОБА_14 зустрічалися та жили окремо, а коли ОСОБА_15 зробив ремонт, то стали жити разом. Одразу коли ОСОБА_14 переїхала жити до ОСОБА_15 , то перевезла холодильник, тумбу під телевізор, кавоварку, каструлі, тарілки, одіяло та подушки. Донька ОСОБА_14 переслала газонокосарку. ОСОБА_14 придбала садові крісла, мангал. ОСОБА_13 одружився другий раз з ОСОБА_26 для того, щоб отримувати опікунську допомогу. Це був фіктивний шлюб. ОСОБА_16 вона знає, але її не бачила на АДРЕСА_2 . Коли помер ОСОБА_15 , то їй зателефонувала мати ОСОБА_14 та повідомила про це. Похованням займалась ОСОБА_14 , замовляла гроб, домовлялась про поховання.

На спростування доводів позивачки, за клопотанням сторони відповідача за первісним позовом також були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснила, що з 2003 року вона перебувала у тісних сімейних стосунках з ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу. 29.12.2022 р. вона з ОСОБА_4 їздили у м. Суми, потім пішли до спільних друзів та після цього посварилися та припинили стосунки. Вони проживали разом у нього по АДРЕСА_2 . Також з весни до осені вони проживали у неї по АДРЕСА_5 . Разом вони їздили на відпочинок у м. Бердянськ у 2010, 2017 та 2018 роках. Також разом вони відпочивали у с. Климентове, проводили час із друзями. Їхні стосунки були відкриті. Вони спілкувалися із ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , разом відпочивали з палатками. Під час окупації м. Тростянець ОСОБА_4 виїжджав у м. Львів та приїхав до неї 01.04.2022 р. після деокупації. Після цього ОСОБА_4 став проживати разом з нею. 01.05.2022 р. на поминальну неділю вони їздили разом на кладовище та після цього поїхали до ОСОБА_4 на АДРЕСА_2 . Там до них приєдналась ще одна пара та вони провели поминальний обід. Коли вона приїхала до ОСОБА_4 , то не побачила жодних особистих речей іншої жінки. Після смерті ОСОБА_4 , вона стала дізнаватися, що у нього були інші жінки. Коли вони жили разом, то вона допомагала ОСОБА_4 по роботі, здавала звіти, проводила деякі фінансові операції. У 2020-2021 роках ОСОБА_4 продав свій магазин про вул. Шевченка у м. Тростянець за 20000 доларів США та придбав автомобіль Вольво. Також у ОСОБА_4 було торгівельне приміщення по вул. Набережна у м. Тростянець та земельна ділянка у с. Климентове. Крім того, була пилорама по АДРЕСА_2 . Це офісне приміщення, куди приходили клієнти. Там усе разом, і санвузол, і спальня, і офіс. Спочатку вони жили у маленькому приміщенні, а потім вона запропонувала зробити окреме приміщення з колишньої прохідної. У 2015 році було переобладнало прохідну в офіс. ОСОБА_4 продавав пиломатеріали. Коли вони жили разом, то ОСОБА_4 дарував їй подарунки та давав гроші на потреби. Коли він приїжджав до неї, то допомагав по господарству. Вона також приїжджала до нього, готувала їсти, прала речі. Вона вела всі його фінансові справи. Також вона придбавала речі для ОСОБА_4 . Коли працювали будівельники, то вона прибирала, підшукувала робітників для ремонту. Із ОСОБА_32 вона була знайома, це дружина ОСОБА_4 з якою він жив 11 років та розлучилися. Потім вона захворіла та переїхала до ОСОБА_2 .. Через деякий час ОСОБА_4 знову одружився із ОСОБА_32 . Вона спокійно віднеслась до цього, оскільки це був фіктивний шлюб, так як по догляду отримувались кошти. Ці кошти забирала ОСОБА_33 . З ОСОБА_24 вона особисто не знайома та їй нічого не відомо про її стосунки з ОСОБА_4 . Коли почалось повномасштабне вторгнення РФ, то між ними не було зв`язку. ОСОБА_4 виїжджав із ОСОБА_32 . Їй відомо, що ОСОБА_4 їздив у Польщу, так як там у нього є донька, яку він забрав. На весіллі у дочки ОСОБА_34 вона не була присутня. До дочки ОСОБА_35 вона ходила на весілля. Свої дні народження вона святкувала на вул. Трикутна. Останній день народження, у 2022 році, вони святкували разом із ОСОБА_36 та ОСОБА_37 на АДРЕСА_4 . Похованням ОСОБА_4 займалась ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знає ОСОБА_7 та 12 років знає ОСОБА_4 . З ОСОБА_38 вони подруги. ОСОБА_13 це коханий чоловік ОСОБА_39 . У них були стосунки близько 10 років, він був коханцем ОСОБА_39 . Він приїздив до неї додому, їздили разом у м. Суми, с. Климентове. З 2012 року і по день смерті між ними зберігались стосунки. 29 грудня 2022 року вони були разом у ОСОБА_40 , у гостях, та ОСОБА_13 був разом з ОСОБА_16 . Про інші відносини з ОСОБА_24 він не говорив нічого. ОСОБА_13 проживав по АДРЕСА_2 в старому приміщенні «бойні». Вона їздила туди в гості до ОСОБА_4 . Чужих речей там не було. У ОСОБА_11 була лісопильна. Також він продав магазин та купив машину ОСОБА_20 . Придбання машини вони святкували. Із ОСОБА_32 одружився другий раз ОСОБА_4 , оскільки їй потрібно було допомагати, доглядав за нею, придбавав продукти, ліки. ОСОБА_33 проживала в будинку ОСОБА_4 на АДРЕСА_4 . У нього було багато жінок, він усіх любив. У 2016 році ОСОБА_7 та ОСОБА_4 разом їздили на море у Крим. Також він дарував їй подарунки. ОСОБА_7 піклувалась про ОСОБА_4 , допомагала йому. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проживали разом на АДРЕСА_2 , а також на дачі протягом 10 років з 2012 року. На похорони вона не прийшла, бо там була ОСОБА_1 . Спільного бюджету у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не було.

Крім того, представником відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) ОСОБА_2 адвокатом Сумцовим Є.С. разом з відзивом було надано світлини спільного відпочинку ОСОБА_4 з ОСОБА_7 (а.с. 144-146).

Також представниками відповідачів було надано копії платіжних квитанцій про сплату ОСОБА_7 від імені ОСОБА_4 коштів за електроенергію та орендної плати з юридичних осіб по КП «Стелла» ( а.с. 108-109, 122-143).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачка не довела належними та допустимими доказами факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ведення спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, подружніх взаємних прав та обов`язків у вказаний у позові період з 01.06.2016 р. по 22.12.2020 р. та з 03.04.2022 р. по 21.07.2023 р., а наявні між ними певні відносини не були такими, що притаманні чоловіку та жінці.

Рішення суду про задоволення зустрічного позову мотивоване тим, що спірний автомобіль марки Volvo модель ХС60, легковий загальний, тип-універсал В, 2013 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , за життя належав на праві власності ОСОБА_4 , а після його смерті належить його спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька, тому їх права підлягають захисту шляхом витребувати цього автомобіля із незаконного володіння ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із частиною другою ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визначення осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Із наведених положень можливо встановити ознаки подружніх відносин, зокрема, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2020 року в справі № 295/14208/18-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 178/90/18-ц.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що з 01.06.2016 р. по 22.12.2020 р. та з 03.04.2022 р. по 21.07.2023 р. вона проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та у цей період ними було придбано спірну земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 , та автомобіль Volvo модель ХС60, легковий - загальний, тип - універсал - В, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Як правильно вказав суд першої інстанції, позивачем, всупереч вищезазначеним вимогам закону, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу і в період з 01.06.2016 р. по 22.12.2020 р. та з 03.04.2022 р. по 21.07.2023 р. та придбання спірного нерухомого майна та автомобіля за спільні кошти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що показами ряду свідків підтверджено наявність у померлого ОСОБА_4 відносин з іншими жінками у період за який ОСОБА_1 просить встановити факт проживання з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Покази інших свідків у справі не є підставою для визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 такими, що проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, їх пояснення носять узагальнений характер, свідчать лише про існування між ними у певний період часу близьких стосунків як між чоловіком та жінкою, які не можна ототожнювати із подружніми/шлюбними відносинами.

Жоден із свідків зі сторони позивачки за первісним позовом не надав суду таких достатніх та об`єктивних показань, які б містили відомості, яким чином у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був облаштований спільний побут, розподілені сімейні обов`язки, ведення сторонами спільного бюджету, про інші взаємні права і обов`язки притаманні подружжю тощо.

Колегія суддів звертає увагу на суперечливість доводів позивачки ОСОБА_1 щодо відносин із дітьми померлого ОСОБА_4 (відповідачами за первісним позовом). Вказуючи у позові про підтримання з ним родинних відносин, тісне спілкування, підтримку одне одного, в апеляційній скарзі заявляє, що вони з батьком не спілкувалися, нічого не знали про його життя.

Доводи позивачки про знаходження у неї спірного автомобіля та реєстраційних документів на нього після смерті ОСОБА_4 , не є підставою для визнання за нею права на цей транспортний засіб.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції правильно не вбачав передбачених ст. 74 СК України підстав для визнання спірної земельної ділянки та спірного автомобіля такими, що належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як чоловіку та жінці, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав вважати спірне майно спільним майном подружжя та для визнання за ОСОБА_1 права власності на частку в цьому майні.

Встановивши, що спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_4 його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті батька, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вони мають право на витребування на підставі ст. 387 ЦК України, належного їм у порядку спадкування автомобіля у ОСОБА_1 , яка володіє ним без відповідної правової підстави.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367-369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 24 листопада 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов