РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретарів судового засідання Рожок О.В., Дєментьєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради, Служба у справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дівчина проживає разом з батьком з січня 2020, відповідачка з лютого 2022 виїхала в РФ і більше участі в її утриманні не приймає, станом здоров`я та успіхами не цікавиться. представник позивача просить задовольнити позов. Починаючи з жовтня 2023 позивач разом з донькою проживають в м.Миколаїв як внутрішньо-переміщені особи. Навчанням, лікуванням та фінансовим утриманням дівчинки займається ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 . Враховуючи, що відповідач не виконує покладені на неї батьківські обов`язки, просить задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради та витребувано докази.

Ухвалою суду Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2025 року витребувано докази.

Представник відповідачки адвокат О.Петрова надала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Так, донька проживала разом з матір`ю до 2022 року, що підтверджується судовим наказом про стягненням аліментів на утримання доньки з позивача, виданим 25.02.2020 Херсонським міським судом Херсонської області. Перед початком повномасштабного вторгнення відповідач разом із чоловіком ОСОБА_5 , виїхала до його родичів в РФ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_6 , тому з об`єктивних причин тимчасово не може проживати з донькою ОСОБА_7 . Відповідачка має емоційний зв`язок з донькою, спілкуючись через «Telegram», періодично відправляє грошові кошти на її утримання, а тому позбавлення відповідачки батьківських прав буде суперечити інтересам дитини.

Представник позивача та позивач в судових засіданнях, які відбулися 17.03.2025 та 22.09.2025, підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка та її представник повідомлені про розгляд справи належним чином, у відзиві просили розглядати справу без їх участі.

Представник третьої особи служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи служба справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10.10.2019 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом, виданим 25.02.2020 Херсонським міським судом Херсонської області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.10.2021 відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_5 , та змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 22.11.2024 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.02.2022 виїхала з території України через пункт пропуску Бачівськ.

Згідно довідки про народження ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_12 в м.Ростов-на-Дону, РФ.

Відповідно до договору оренди від 09.10.2023 ОСОБА_1 разом із родиною: ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , прийняв у тимчасове платне користування квартиру в АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що навчанням, лікуванням та фінансовим утриманням ОСОБА_3 займається її батько - ОСОБА_1 , що підтверджується характеристиками з місця навчання дівчинки, відповіддю на адвокатський запит ТОВ «Ліберті Медікал Груп» та показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 . Дана обставина також не оспорюється сторонами у справі.

ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що не проти щодо позбавлення батьківських прав її матері ОСОБА_10 , відносно неї. В той же час, підтвердила, що з матір`ю систематично виходить на телефонний зв`язок, приблизно один раз на три дні, останній раз з нею спілкувалася два дні потому, декілька разів отримувала від неї грошові кошти.

Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 30.04.2025 затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності зі ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до частини 2, 3 статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Нестабільна участь матері в житті доньки спричинена проживанням відповідачки на відстані від дитини.

Фізична неможливість спілкування матері з донькою через проживання на відстані один від одного не може бути підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, а можуть свідчить про відсутність емоційного зв`язку між ними та неможливість виїзду відповідачки в Україні через воєнний стан.

В той же час, судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні батька, а фінансова допомога відповідачки на утримання доньки не є систематичною.

Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи, досліджені докази у справі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність іншої дитини у відповідачки, суд дійшов висновку, що присудження аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, на користь позивача буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Керуючись ст..ст. 150,164,165,166,181,182 СК України, ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст.ст. 247,258,259,263,264,265,354 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради, Служба у справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 23.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради (Херсон, вул.Перекопська, 166)

Третя особа: Служба у справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради (м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20 )

СуддяТ. І. Рядча