ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
26 листопада 2025 року м. Полтава
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя - Триголов В.М., судді: Лобов О.А., Дорош А.І., апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04 квітня 2025 року залишено без змін.
Обставини справи.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 і, відповідно, споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за цією адресою.
Надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста до листопада 2022 року було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».
Рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2012 року за № 1867, скориговано ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022 року, які згідно з п. 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 року за № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» становив: - тариф на послугу з постачання теплової енергії - 1 796,40 грн./Гкал (з ПДВ) або 1 497,00 грн./Гкал (без ПДВ).

Цей тариф застосовувався для споживачів лівобережжя м. Кременчука на момент введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 року.

З 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє за станом на день ухвалення рішення у цій справі.

29 квітня 2022 року Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», пунктом 1 якої рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду, не підвищувати, зокрема, тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.

Рішенням Полтавської обласної ради № 473 від 22.09.2022 року «Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» було надано згоду на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки.

На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року № 894-Р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад Полтавської області», Полтавською обласною радою було прийнято рішення від 14.10.2022 року за № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області».

Пунктом 4 вказаного рішення ухвалено після затвердження акту приймання - передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго, майно, зазначене у додатку до цього рішення, а саме цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ».

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 року за № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука з покладанням відповідних обов`язків згідно чинного законодавства визначено ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Згідно рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.10.2022 року № 1574, опалювальний період 2022-2023 років для споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцькій міській територіальній громаді розпочався з 01 листопада 2022 року.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води до квартир споживачів лівобережної частини міста Кременчука з 01 листопада 2022 року.

Розмір тарифів, які використовує для розрахунку ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», визначені рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 року.

У грудні 2022 року позивач дізнався, що змінився надавач послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води з ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» на ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та змінився у сторону збільшення тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води у порівнянній з минулим опалювальним сезоном.

В опалювальний період 2021/2022 постачання теплової енергії та постачання гарячої води в її будинок здійснювало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», яке застосовувало тарифи, визначені рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 року № 1867, які були меншими за тарифи, що використовує відповідач.

Дослідженими судом копії рахунків-квитанцій, надані позивачем, підтверджено факт застосування відповідачем двоставкового тарифу, внаслідок чого збільшилася вартість наданих послуг у порівнянні з послугами, що надавалися раніше ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

Предметом спору у цій справі є вимога про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості наданих послуг за період з початку опалювального сезону 2022-2023, міжопалювальний період 2023 року та опалювальний період 2023/2023, враховуючи тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.10.2021 року за № 1421, що надаються позивачу за адресою його помешкання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилася колегія суддів, виходив з таких міркувань:

визначення відповідачем в рахунках-квитанціях на оплату, копії яких додані до позовної заяви, вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, який був встановлений додатком 2 до Рішення Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 року для потреб населення, відповідало вимогам чинного законодавства України;

оскільки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області, то, з урахуванням приписів п. 4 Порядку № 869, воно не зобов`язане ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для споживачів міста Кременчука;

тарифи для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлені рішенням Полтавської обласної ради рішенням № 477 від 30.09.2022 року відповідають розміру тарифів, що були встановлені рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 року № 286 зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09.12.2021 року № 326, тобто розміру тарифів, встановленому до введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року;

діючі тарифи сформовані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у єдиному розмірі та застосовуються до усіх споживачів підприємства у м. Полтава та Полтавської області, у тому числі і для споживачів на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ;

оскільки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає позивачу послуги з постачання теплової енергії, то відповідно до додатку № 2 до рішення пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання, відповідач правомірно застосовував у правовідносинах з позивачем двохставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії;

Норма частини першої статті першої Закону № 2479-IX є нормою-забороною, а не нормою-приписом (зобов`язанням), відповідно, вона не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо); вказана норма є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів) і вона адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення, проте відповідач до таких суб?єктів не відноситься;

суд першої інстанції і колегія суддів погодилися з тим, що фактично після введення воєнного стану в Україні вартість послуг, що надаються позивачу підвищилася, проте підвищення для позивача вартості споживання теплової енергії знаходиться в прямому причинному зв`язку з військовою агресією рф та неможливістю здійснювати постачання теплової енергії ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Таке підвищення не є наслідком протиправних дій чи бездіяльності відповідача внаслідок порушення ним вимог законодавства України.

З такими висновками я погодитися не можу з огляду на такі мотиви.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Держава в особі Верховної Ради України на виконання позитивних обов?язків перед своїми громадянами прийняла Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29.07.2022 № 2479-IX (набрав чинності 19.08.2022).

Відповідно до статті 1 Закону № 2479-IX від 29.07.2022 протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Положення Закону № 2479-IX не містять будь-яких умов чи виключень у частині введення заборони на підвищення тарифів для населення, зокрема щодо тарифів на теплову енергію, починаючи з 19 серпня 2022 року, тобто заборона є абсолютною.

Задля компенсації збитків суб`єктам господарювання Законом № 2479-IX визначений певний механізм (ст.2).

У межах розгляду цієї справи судом встановлено, що з листопада 2022 року вартість послуг з постачання тепла для позивача фактично збільшилася.

На моє переконання у цій справі суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції, переписуючи висновки, викладені у постанові ВС від 26 вересня 2024 року (справа №917/1389/23), неправильно витлумачили зміст і мету Закону №2479-IX, зазначивши, що цей Закон не містить вимог до постачальників послуг щодо вчинення певних дій.

При вирішенні цього спору слід керуватися тим, що метою Закону № 2479-IX є убезпечення громадян від підвищення тарифів на комунальні послуги у будь -який спосіб, саме внаслідок військової агресії рф: прийняття суб?єктом владних повноважень рішення про підвищення тарифу чи заміна постачальника послуг, який застосовує раніше затверджений тариф, що є фактично більшим, ніж той, який діяв для споживача до війни.

Саме таке розуміння і тлумачення закону відповідає ст.3 Конституції України.

У цій справі виник спір між фізичною особою-споживачем послуг і юридичною особою надавачем послуг, при цьому згідно законодавства, що регулює правовідносини із захисту прав споживачів, і сталої судової практики фізична особа як споживач послуг є слабшою стороною у правовідносинах, тому потребує додаткового захисту; послуги з централізованого тепло і водо постачання є такими, від яких з урахуванням законодавчого регулювання цих відносин, споживач не має реальної можливості відмовитися, як і не має реальної можливості вибору постачальника таких послуг, тобто ця послуга є обов?язковою і безальтернативною, що ставить споживача у повну залежність від дій і рішень постачальника послуг.

Споживач як слабка сторона у спірних правовідносинах не має нести негативні наслідки у виді додаткового фінансового навантаження в результаті дій та/або рішень влади, які хоча і ухвалені у законний спосіб (тариф затверджений для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»), проте фактично застосування такого тарифу порушує пряму безальтернативну заборону Закону № 2479-IX, оскільки призводить до підвищення розміру тарифів за тепло для мешканців лівобережної частини міста Кременчука, у тому числі позивачки.

У межах розгляду цієї справи суди обох інстанцій мали вибір щодо врахування висновків Верховного Суду у справах №917/730/23 і № 917/1389/23.

Суд першої інстанції, з яким погодилася колегія суддів, обговорюючи питання вибору висновків Верховного Суду, якими слід керуватися при вирішенні спору, виснував про те, що у справі №917/730/23 відмінні правовідносини за своїм матеріально-правовим регулюванням, змістом заявлених вимог, підставами і предметом позовів, встановленими фактичними обставинами, тому надав перевагу висновкам ВС, викладеним у справі № 917/1389/23, не обговорюючи питання про подібність правовідносини за їхнім матеріально-правовим регулюванням, про подібність змісту заявлених вимог в обох справах, підстав і предметів позовів, встановлених фактичних обставин.

З приводу такої позиції суду першої інстанції і суду апеляційної інстанції варто звернути увагу на таке.

У справах, розглянутих Верховним Судом в порядку господарського судочинства, та у цій справі різні сторони, заявлені вимоги, тощо, проте у зазначених справах у будь-якому випадку йдеться у тому числі про те, чи допускає Закон № 2479-IX підвищення тарифів для населення внаслідок зміни постачальника послуг?

У справі №917/730/23 (постанова від 04 квітня 2023 року) суд касаційної інстанції залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині оскарження рішень з підстав, передбачених п.4 ч.2 ст.287 ГПК України, а касаційне провадження з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.287 ГПК України закрив.

Залишаючи рішення судів без змін, Верховний Суд виклав такий висновок:

«суди дійшли висновку, що зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" у господарське відання позивача не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м.Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24.02.2022.

…

Верховний Суді відзначає, що до такого висновку суди попередніх інстанцій дійшли з урахуванням дати виникнення спірних правовідносин (укладання договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.11.2022 № 8515) та дати набрання чинності Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" від 29.07.2022 № 2479-IX (19.08.2022). Тобто з дати Договору вбачається, що його укладання відбувалось вже під час дії заборони на підвищення тарифів, передбаченої частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" від 29.07.2022 № 2479-ІХ (зі змінами).»

У справі № 917/1389/23 Верховний Суд (постанова від 26.09.2024 року) залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині оскарження рішень з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.287 ГПК України, а касаційне провадження з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.287 ГПК України закрив.

Підсумовуючи, слід визнати, що при виборі висновків суду касаційної інстанції, які мали бути враховані при вирішенні цього спору, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції не з?ясували підстав касаційного оскарження судових рішень в обох справах, які передбачені ст.287 ГПК України, натомість зосередилися на законності рішення Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 року, цитуючи зміст судових рішень у справах №440/6193/23, №5940/22, і стали на позицію про те, що Закон № 2479-IX дозволяє (не забороняє) підвищувати тарифи на теплову енергію для споживачів шляхом заміни постачальника такої послуги протягом дії воєнного стану в Україні.

Таке розуміння закону нівелює його зміст.

Позиція суду першої інстанції і колегії суддів про те, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є просто виконавцем рішення Полтавської обласної ради, тому до нього будь-яких вимог не може бути пред?явлено, є хибним, адже саме ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а не Полтавська обласна рада, нараховує споживачам (позивачу у цій справі) плату за надані послуги, яка збільшилася після початку війни, і саме ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а не Полтавська обласна рада, буде вимагати сплати нарахованої вартості послуг від споживачів.

З наведених мотивів вважаю, що колегія суддів необгрунтовано залишила без змін рішення суду першої інстанції.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.А. Лобов