Справа № 298/1419/25
Номер провадження 2/298/356/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 листопада 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі: головуючої - судді Зизич В.В., за участю секретаря судового засідання Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Великий Березний за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Позовна заява мотивована тим, що 3 вересня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №3106980, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у встановлений термін та на умовах визначених договором. Вказано, що договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан», відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

13 січня 2022 року було укладено договір №13-01/2022-79 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3106980.

У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило право вимоги до позичальників Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в тому числі за договором № 3106980.

Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за:

- кредитним договором № 3106980 від 3 вересня 2021 року у сумі 34763,80 грн, з яких: 7200,00 грн- заборгованість за кредитом, 27563,80 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 34763,80 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2025 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив.

У судове засідання 27 листопада 2025 року учасники судового розгляду не з`явилися.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Справу просила розглядати за відсутності представника позивача, та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, про що зазначено у прохальній частині позовної заяви.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не подав.

Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином.

Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

27 листопада 2025 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області постановлено про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

30 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 в електронному вигляді подав на сайті miloan.ua Анкету-заяву на кредит № 3106980.

3 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3106980 (індивідуальна частина), який позичальником підписано електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання передбачені договором (п. 1.1 Договору).

Сума кредиту становить 8000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 3 вересня 2021 року. Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 3 жовтня 2021 року (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору).

Загальні витрати за кредитом складають 24,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 8024,00 грн (п. 1.5 Договору).

Комісія за надання кредиту: 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору).

Проценти за користування кредитом: 24,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом: 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 Договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору).

Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, визначених в п. 1.5.1-1.5.2, 1.6 Договору (п. 2.2.1 Договору).

Також п. 2.3 Договору передбачена пролонгація строку кредитування.

Підписанням кредитного договору відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежу.

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 3106980 від 3 вересня 2021 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) L92053, дата відправки ідентифікатора позичальнику 3 вересня 2021 року.

Даними квитанції ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» підтверджується перерахування кредитних коштів, згідно договору 3106980, у розмірі 8000,00 грн, на рахунок № НОМЕР_1 3 вересня 2021 року.

З відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3106980 від 3 вересня 2021 року, наданих первісним кредитором ТОВ «Мілоан», вбачається, що 3 вересня 2021 року відповідачеві надано кредит в сумі 8000,00 грн. За період з 3 вересня 2021 року по 17 грудня 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 19643,80 грн, з яких: сума заборгованості за тілом 7200,00 грн; сума заборгованості за відсотками 12443,80 грн; сума заборгованості за комісією 0, 00 грн, сума заборгованості по пені та штрафам 0, 00.

13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 13-01/2022-79, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги, серед інших, до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту №3106980 від 3 вересня 2021 року. За результатами підписання договорів факторингу були складені акти прийому передачі реєстру боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19643,80 грн, з яких: 7200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12443,80 грн - сума заборгованості за процентами.

ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» грошові кошти за договором факторингу, про що свідчить платіжне доручення.

Згідно договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у додатках, про що складено акт прийому передачі реєстру боржників та акт зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до реєстру боржників, витягу з реєстру боржників № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, розрахунків заборгованості за договором, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3106980 від 3 вересня 2021 року у сумі 34763,80 грн, з яких: 7200,00 грн- заборгованість за кредитом, 27563,80 грн- заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

Застосовані норми права

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» та згодом до позивача ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором № 3106980 від 3 вересня 2021 року.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договором

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 3106980 від 3 вересня 2021 року.

Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі, який підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

У подальшому позивач ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані, оскільки таких доказів суду не надано, клопотань про витребування доказів відповідач не заявляв, хоча не був позбавлений такої можливості.

Водночас згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з огляду на принципи обов`язковості договору, презумпцію правомірності правочину, змагальності та диспозитивності, враховуючи межі заявлених вимог, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 3106980 від 3 вересня 2021 року у сумі 34763,80 грн, з яких: 7200,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 27563,80 грн- заборгованість за процентами.

Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

З огляду на те, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Представник позивача також заявила вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн, на підставі: договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного між позивачем та АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 1188 від 1 вересня 2025 року, витягу з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року, згідно якого сторони погодили надання послуг за позовом до ОСОБА_1 в розмірі 13 000,00 грн (надання усної консультації з вивченням документів 4000,00 грн, складання позовної заяви 9000,00 грн).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12. травня 2020 року у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судового засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу, до 4 000,00 грн.

Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 3106980 від 3 вересня 2021 року у розмірі 34763 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят три) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень 00 копійок, всього 6422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3 офіс 306, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 27 листопада 2025 року.

Суддя Зизич В.В.