Справа № 141/651/25
Провадження №2/141/301/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 141/651/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька дитини,

У С Т А Н О В И В:

28.07.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) із відповідачем ОСОБА_2 в період часу з 2015 року по 2023 рік у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 . Реєстрація народження дитини проведена Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відповідно до актового запису № 234 від 22 листопада 2017 року.

Враховуючи, що на момент народження дитини позивач та відповідач не перебували у шлюбі, у відомостях про батька було вказано « ОСОБА_4 », зі слів матері, хоча в дійсності біологічним батьком є позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька було внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Разом з тим, внести зміни до актового запису про народження дитини є можливим лише за умов визнання та підтвердження батьківства. На даний час сторони спільно не проживають, позивач визнає своє батьківство щодо доньки. Додатково було проведено молекулярно-генетичне експертне дослідження на батьківство, яке підтвердило, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 просить визнати його батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також зобов`язати Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , № 234 від 22.11.2017, вказавши його батьком дитини.

Ухвалою суду від 31.07.2025 відкрито провадження у справі № 141/651/25 та призначено підготовче судове засідання на 28.08.2025, до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Також ухвалою суду від 31.07.2025 витребувано у Тетіївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

20.08.2025 на виконання вимог ухвали суду від 31.07.2025 до суду від Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 28.08.2025, було оголошено перерву до 23.09.2025, у зв`язку із задоволенням усного клопотання відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 23.09.2025, було оголошено перерву до 23.10.2025, у зв`язку із необхідністю подачі сторонами додаткових документів по справі № 141/651/25.

Також протокольною ухвалою, постановленою в підготовчому судовому засіданні 23.09.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/651/25 на тридцять днів з ініціативи суду.

Ухвалою суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження у справі № 141/651/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2025.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання в черговий раз не з`явилася, повноважного представника до суду не направила.

Натомість, 24.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук О.О. надійшла заява № 771/30.5-25 від 24.09.2025 про розгляд справи № 141/651/25 без участі представника Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заперечень проти позову не мають.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, з`ясувавши думку позивача та відповідача, з урахуванням конкретних обставин справи № 141/651/25, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення третьої особи про час, день та місце розгляду справи, доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/651/25 за відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В судовому засіданні 18.11.2025 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також просив суд судові витрати залишити без відшкодування.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи № 141/651/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.11.2017 Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , про що 22.11.2017 складено відповідний актовий запис № 234. В графі «Батько» міститься запис ОСОБА_4 .

Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 4, сформованого 08.08.2024 Тетіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 22.11.2017 за № 6 Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано актовий запис № 234 від 22.11.2017 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька - ОСОБА_4 , громадянство: Україна. Відомості про матір: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянство: Україна. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).

Згідно акту про спільне проживання №235/02.00.2-17, складеного 21.07.2025 в присутності старости Скоморошківського старостинського округу О. Мартинюка, депутата Оратівської селищної ради Гроха В.П., головного спеціаліста з питань організації надання адміністративних послуг селищної ради Білецької О.І. та сусіда-свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 2015 року по 2023 рік проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина ОСОБА_3 , яка проживає по теперішній час разом з батьком, ОСОБА_1 .

Як убачається з довідки № 292, виданої 28.08.2025 Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації № 6 (Оратів), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька с. Човновиця, станом на 30.06.2025 на обліку не перебувала та не отримувала ніяких видів допомог згідно з чиним законодавством.

Згідно витягів із військово-облікового документу, сформофаних у застосунках «Резерв +» та «Дія», військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має відстрочку до завершення мобілізації, тип відстрочки: п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дійсна до 28.08.2026. ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 (Оратів), має інвалідність 3-ої групи (внаслідок загального захворювання).

З висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 48979 від 14.07.2025 убачається, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.

Визначаючись щодо встановлених обставин справи та спірних правовідносин, суд керується наступним.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 5 СК України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України (абзац 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3).

В ст. 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац перчий ч. 1 ст. 135 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Так, з висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 48979 від 14.07.2025 убачається, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Доказів, які б спростували вказане дослідження, суду не надано та матеріали справи № 141/651/25 не містять.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з 12 абз. пп. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793 (далі по тексту - Правил) рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За приписами п. 2.16.4 розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Суд зауважує, що метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на установлені фактичні обставини справи № 141/651/25 та надані позивачем докази, суд доходить висновку, що факт батьківства позивача встановлено висновком експерта (висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 48979 від 14.07.2025) та не заперечується відповідачем ОСОБА_2 , що є підставою для задоволення позову про визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини.

Судом також враховано позицію відповідача ОСОБА_2 , яка позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Також суд вважає, що встановлення батьківства не суперечить інтересам дитини, оскільки позивач є біологічним батьком дитини, і визнання його батьківства щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідатиме найвищим інтересам дитини, ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків.

Таким чином, враховуючи установлені судом фактичні обставини справи № 141/651/55, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 121, 128, 129, 134, 135 СК України, ст. ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Зобов`язати Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за № 234 від 22.11.2017, вказавши батьком дитини в графі «відомості про батька»: батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

4. Судові витрати залишити без відшкодування.

5. Копію рішення направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Тетіївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України 26.11.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: вул. Острозького Януша, буд. 5, м. Тетіїв Білоцерківського району Київської області, 09801, ).

Суддя С.В. Климчук