Справа № 345/3537/25
Провадження № 22-ц/4808/1725/25
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене головуючою суддею Кулаєць Б.О. 23 вересня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, встановлених рішення Калуського міськрайонного суду від 20.04.2022 у справі №345/853/22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою (рішення від 18.04.2022, справа №345/643/22) він сплачує аліменти на доньку ОСОБА_3 2016 р.н. у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Позивач зазначив, що наразі він не має постійної роботи й стабільного заробітку, тому сплачує аліменти нерегулярно. У ДВС йому повідомили, що через відсутність роботи аліменти розраховуються із середньої заробітної плати по регіону (приблизно 14 000 грн), що є для нього надмірним фінансовим тягарем.

ОСОБА_1 вказав, що створив нову сім`ю. З середини 2022 року він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 . Під час спільного проживання в цивільному шлюбі з теперішньою дружиною в них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, також з ними проживають двоє дітей дружини від попереднього шлюбу. Зазначив, що всі витрати на сім`ю та побут лягають на нього, коштів не вистачає навіть на базові потреби.

З огляду на ці обставини, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання дочки ОСОБА_3 та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду 23 вересня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення незаконним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність погіршення його матеріального становища, хоча ним надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та трудової книжки, які підтверджують, що з січня 2022 року він не має постійної роботи та стабільного доходу. ОСОБА_1 вказав, що до 2022 року він працював за кордоном і мав відповідний заробіток, на підставі чого суд у 2022 році визначив розмір аліментів. Проте зараз його матеріальний стан суттєво погіршився, що підтверджено документально. Крім того, змінився сімейний стан, оскільки позивач створив нову сім`ю, має на утриманні цивільну дружину та їхню малолітню доньку ОСОБА_5 , 2025 р.н. Апелянт зазначив, що фактично утримує двох дітей своєї дружини від попереднього шлюбу, оскільки їхній батько ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується рішенням суду та довідками Калуського ВДВС про заборгованість у сумі 127 592,13 грн.

Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 , свідчать про істотне погіршення його матеріального стану та збільшення кількості осіб на його утриманні. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував ці факти та неправильно застосував норми ст. 192 СК України.

Просить оскаржене рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити та зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , 2016 р.н., до 1/6 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 подавала відзив на апеляційну скаргу, у якому доводи апеляційної скарги заперечила, оскаржене рішення вважає законним та обґрунтованим. На думку відповідачки, докази на підтвердження погіршення матеріального становища позивача, а саме - відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та копія трудової книжки свідчать лише про те, що доходи у ОСОБА_1 відсутні вже багато років, а не про їх зменшення. Матеріальний стан позивача незмінний з 2017 року, а тому він не може вважатися таким, що погіршився. Крім того, вважає, що відсутні докази, окрім акта обстеження від 01.07.2025, які підтверджують факт перебування у шлюбі. Сам акт не містить ані чітких строків проживання, ані підтвердження ведення спільного господарства чи спільного бюджету. Лише факт тривалого проживання не доводить наявності цивільного шлюбу. Також вважає, що складне матеріальне становище сім`ї ОСОБА_4 через несплату аліментів її колишнім чоловіком не підтверджує погіршення матеріального стану самого апелянта і свідчить про намагання перекласти відповідальність за утримання власної дитини. Відповідач вважає, що апелянт є молодою людиною, має вищу освіту та відсутні дані про стан здоров`я, який би перешкоджав працевлаштуванню. З огляду на вказане, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зміна сімейного стану позивача, а саме: народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.04.2022 в цивільній справі № 345/643/22 шлюб між сторонами розірвано. Доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено з матір`ю (а.с. 10).

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.04.2022 в цивільній справі № 345/853/22 ухвалено стягувати з позивача в користь відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Калуського відділу ДВС від 26.04.2022 ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листав № 345/643/22, виданого 21.04.2022 Калуським міськрайонним судом (а.с.1 3).

Згідно з актом обстеження від 01.07.2025 № 143, складеним комісією в складі: в.о. начальника відділу ЦНАП Жовнірович О.В., депутата Новицької сільської ради Василів І.М., в присутності заявника ОСОБА_1 та сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 фактично протягом тривалого часу проживає зі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).

У позивача та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.2025 (а.с. 15).

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 24.05.2013, заповненою на ім`я ОСОБА_1 , останній запис датований 27.12.2016 та містить відомості про звільнення за згодою сторін (а.с. 21).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 03.07.2025 за період із січня 2022 по травень 2025 року щодо ОСОБА_1 інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків відсутня (а.с. 22, 23).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, наведене свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з часу присудження аліментів у нього змінився сімейний стан він перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_4 і у них народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 192 СК України визначено підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даній справі з`ясуванню підлягає питання зміни матеріального становища платника аліментів та зміна його сімейного стану з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 21 липня 2021 року по справі № 691/926/20, зазначив, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, зазначив, у другому шлюбі у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_6. Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи позов ОСОБА_1 , неправильно застосував положення статті 192 СК України, яка передбачає, що зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Зазначене призвело до неправильного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів у цій справі. Ба більше, суд не врахував, що зміна сімейного стану позивача, така як народження іншої дитини та перебування у цивільних відносинах із ОСОБА_4 призвела й до зміни його матеріального становища, так як у позивача з`явилися витрати на утримання нової сім`ї.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають двоє дітей дружини позивача від іншого шлюбу колегія суддів не бере до уваги, оскільки обов`язок утримувати дітей ОСОБА_4 лежить на ній та на батьку цих дітей.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права. Разом з тим, враховуючи право дитини на належне утримання, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 та зменшити розмір аліментів з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/5 частку його заробітку (доходу). На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам Малолітньої ОСОБА_6 , які повинні превалювати над інтересами батьків, а також сприятиме забезпеченню балансу інтересів обох дітей позивача на належне утримання.

Апеляційний суд зауважує, що позивач наразі є фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися, щоб мати можливість належним чином забезпечувати себе та своїх малолітніх дітей.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене, оскаржене рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 на утримання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно на 1/5 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду 23 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Калуського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року (справа №345/853/22) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно на 1/5 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

В.М. Луганська

Повне судове рішення складено 27 листопада 2025 року.