справа № 166/1280/25
провадження № 2/166/425/25
РІШЕННЯ

іменем України

17 листопада 2025 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Cвистун О.М.,

з участю секретаря Заєць Н.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача Усенко М.І. звернувся у суд із даним позовом до ОСОБА_2 , який мотивує тим, що 07червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі - ТОВ "Мілоан") та відповідач уклали кредитний договір № 4985576 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого останній отримав 8000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених даним договором. ТОВ "Мілоан" умови Кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.

29 вересня 2021 року ТОВ "Мілоан" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-капітал") уклали договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_2 . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 сума заборгованості відповідача становить 35400 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 25800 грн; прострочена заборгованість за комісією 1600 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35400 грн та судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

Ухвалою суду від 01.08.2025 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено судове засідання на 08 год. 50 хв. 01 вересня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач 28 серпня 2025 року на адресу суду надіслав відзив, у якому зазначив, що 22 червня 2021 року він звертався до поліції із заявою про те, що в період з 23 год. 00 хв. 06 червня 2021 року по 00 год. 00 хв. 07 червня 2021 року в громадському транспорті у м. Київ, невстановлена особа шляхом вільного доступу таємно викрала у нього мобільний телефон "Ксіомі Редмі 4А" з ІМЕІ: 34800 та ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора "Київстар" , гаманець з грошовими коштами в сумі 2400 грн та банківською карткою, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 2351 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. З доданих до позовної заяви документів убачається, що всі дії з укладення кредиту були здійснені 07 червня 2025 року, коли він вже не мав доступу до телефону з сім-картою та банківської карти. Також відповідно до наданої виписки з банку за період з 01.06.2021 по 22.06.2021 після зарахування кредитних коштів на банківську картку, вони були відразу зняті готівкою через банкомат, що він ніяк не міг зробити з огляду на відсутність у нього мобільного телефону та банківської картки. Після втрати телефону, він відразу повідомив банк, з метою блокування картки, відповідно не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, оскільки жодних дій для отримання кредиту він не вчиняв. Враховуючи, що він не укладав ніякого кредитного договору та не отримував ніяких коштів, то відповідно до положень ЦК України, на думку відповідача, у нього відсутній обов`язок щодо повернення коштів. Просить відмовити у задоволенні позову та покласти на позивача понесені останнім витрати на правову допомогу.

Ухвалою від 02.09.2025 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 10 год 30 хв 23 вересня 2025 року.

Представник позивача 12 вересня 2025 року подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що з копії витягу з ЄРДР, яку надав відповідач, вбачається, він звернувся до ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області 22 червня 2021 року, фактично через декілька тижнів після нібито вчиненого кримінального правопорушення, що може вказувати на спробу уникнення цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором. Також наголосив, що допоки не винесено вироку суду про здійснення шахрайських дій щодо ОСОБА_2 , кредитний договір уважається таким, що укладений правомірно. Просить поновити строк для надання відзиву, задовольнити позов, розгляд справу здійснювати без участі представника позивача.

У судовому засіданні 23 вересня 2025 року відповідач позовні вимоги не визнав, дав пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву.

У ході розгляду справи 23 вересня 2025 року оголошено перерву до 06 жовтня 2025 року.

Ухвалою від 06.10.2025 розгляд справи відкладено на 15 жовтня 2025 року.

Представник відповідача 15 жовтня 2025 року скерував заяву про застосування строку позовної давності. 15 жовтня 2025 року оголошено перерву до 30 жовтня 2025 року з метою ознайомлення позивача із заявою про застосування строку позовної давності.

Судове засідання, призначене на 30 жовтня 2025 року, не проводилось через перебуванням головуючої в нарадчій кімнаті в справі № 166/1480/25, провадження № 1-кп/166/127/25. Розгляд справи відкладено на 17 листопада 2025 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій відповіді на відзив та заявах, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві.

Заслахавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Суд установив, що 07 червня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8000 грн (п. 1.2 Кредитного договору) зі строком кредитування 15 днів з 07 червня 2021 року (п. 1.3 Кредитного договору) та терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22 червня 2021 року (п. 1.4 Кредитного договору). Комісія за надання кредиту 1600 грн, яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту (п. 1.5.1 Кредитного договору). Проценти за користування кредитом 1800 грн, які нараховуються за ставкою 1.5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору).

Пунктом 2.3. Кредитного договору передбачено пролонгацію строку кредитування.

Продовження вказаного у п. 1.3. Кредитного договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.).

Пунктом п. 2.3.1.2. Кредитного договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Кредитного договору.

Розділ 2.3 Кредитного договору (пролонгація на стандартних (базових) умовах) є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и), щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у:

а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил;

б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно з п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору (п. 2.3.2 Договору).

За правилами п. 4.2. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Кредитного договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підписуодноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послут) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 6.4. Кредитного договору укладення товариством договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки у письмовій формі.

Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

З копії платіжного доручення № 48181839 від 07.06.2021 року вбачається, що ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем по справі ОСОБА_2 належним чином, перерахувавши на його картковий рахунок грошові кошти в сумі 8000 грн.

Факт перерахування ТОВ "Мілоан" на банківську картку ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 8000 грн також підтверджується наданою відповідачем випискою АТ КБ "Приватбанк" за картою № НОМЕР_2 у період з 01.06.2021. по 22.06.2021.

З відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором убачається, що заборгованість відповідача за Кредитним договором перед ТОВ "Мілоан" станом на 21 серпня 2021 року становить 24885 грн, з яких: 8000 грн тіло кредиту, 25800 грн відсотки за користування кредитом, 1600 грн комісія за оформлення кредиту.

Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 29 вересня 2021 року укладено договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило за грошові кошти ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ "Мілоан" унаслідок укладення з боржниками кредитних договорів.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 35400 гривень, з яких 8000 грн сума виданого кредиту; 25800 грн залишок по відсотках; 1600 грн залишок по комісії.

Усупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо покликання відповідача на те, що ним не укладався Кредитний договір, оскільки у нього було викрадено мобільний телефон та банківську картку, на підставі чого було внесено відповідні відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0000151, суд зазначає наступне.

З доданої до матеріалів справи Анкети-заяви на кредит № 4985576 установлено, що 07 червня 2021 року ОСОБА_2 на сайті miloan.ua створив та заповнив дану анкету-заяву, у якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи.

Анкета-заява на кредит № 4985576 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, обробку, підписання договору.

Отже, відповідач через особистий кабінет на вебсайті www.miloan.ua подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор F21262, який відповідач використав для підтвердження підписання договору.

Позичальник шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений.

Суд звертає увагу на те, що позичальником вказано, окрім ідентифікаційного номера, серії та номера паспорту, контактний номер телефону, електронну адресу, місце проживання, освіту, місце роботи, правильність яких не спростовано відповідачем та його представником у ході розгляду справи.

Згідно з долученим відповідачем витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000151 установлено, що ОСОБА_2 22 червня 2021 року звернувся до поліції із заявою про викрадення у нього 06 червня 2021 року мобільного телефону з гаманцем, тобто через 16 днів після вчинення кримінального правопорушення. Крім того, відповідач не цікавився про стан досудового розлідування, він не зміг повідомити суд про результат досудового розслідування, не надав жодних підтверджуючих документів щодо його результату.

Таким чином, викрадення мобільного телефону з гаманцем у ОСОБА_2 є лише припущенням, на якому в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватись доказування.

Крім того, відповідачу було відомо про укладення Кредитного договору від його імені ще з 2021 році, однак в судовому порядку він його не оспорював, такий договрі не визнаний судом недійсним.

За наведених обставин, з огляду на те, що відповідачем не доведено неправомірності цього правочину, а згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд доходить висновку про укладення між сторонами Кредитного договору та відступлення права вимоги за цим договором ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" до ОСОБА_2 .

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки доказам, поданим учасниками справи, у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 8000 грн, правові підстави для нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 1600 грн, відсутність будь-яких платежів з боку відповідача у рахунок погашення кредитної заборгованості перед первісним кредитором чи позивачем, що жодним чином не спростовано відповідачем у ході розгляду справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 1600 грн.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Судом встановлено, що погодженим строком кредитування є строк 15 днів (п. 1.3 кредитного договору), тобто до 22.06.2021.

У Кредитному договорі чітко зазначено термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22.06.2021.

З наданого представником позивача розрахунку встановлено, що за Кредитним договором ТОВ "Мілоан" відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідау не нараховувалось.

Так, необхідно умовою для пролонгації строк кредитування за п. 2.3.1.1 Кредитного договору є сплата комісії за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Однак відповідачем не здійснено жодного платежу в рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим ним не виконано умов для продовження строку кредитування на підставі п. 2.3.1.1 Кредитного договору.

Також суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

За наведених обставин, нарахування відповідачу після 22 червня 2021 року процентів у відповідності до 2.3.1.2 Кредитного договору по своїй суті є реалізацією положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання.

Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідачки неустойки в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом за стандатртною процентною ставкою в порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає Анкеті-заявці на кредит № 4985576, підписаної відповідачем 07 червня 2021 року.

За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 22 червня 2021 року, є безпідставним.

Право кредитодавця ТОВ "Мілоан" та в подальшому позивача нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 22 червня 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати відсотків протягом строку дії договору з 07 червня 2021 року до 22 червня 2021 року за погодженою сторонами процентною ставкою 1,5%, який складає: 8000 грн 00 коп. (тіло кредиту) х 1,5 % : 100 % х 15 (днів) = 1800 грн 00 коп.

Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 11400 грн, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту 8000 грн, відсотками 1800 грн, комісією 1600 грн.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З 24 лютого 2022 року до дня розгляду справи в Україні триває дія воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з чим перебіг позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України, зупинений.

Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Вказаний Закон набрав законної сили 04 вересня 2025 року.

Таким чином, з огляду на закінчення строку дії Кредитного договору 22 червня 2021 року та непогашення відповідачем перед первісним кредитором заборгованості за ним, беручи до уваги введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та подальше продовження режиму воєнного стану дотепер, виключення п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України після звернення позивачем до суду з даним позовом, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовом 30 липня 2025 року.

Крім того, ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 0605 від 06.05.2025, укладений між ТОВ "Кредит Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником АО "Апологет" є ОСОБА_3 ; свідоцтво про право на заняття Усенком М.І. адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012; ордер про надання правничої допомоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвокатом Усенком М.І. від 06.05.2025; акт наданих послуг № 2198 від 23.06.2025, відповідно до якого АО "Апологет" в особі адвоката Усенка М.І. надано ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" правову допомогу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № 4985576 від 07.06.2021 на суму 7000 грн; детальний опис наданих послуг по акту № 2198 від 23.06.2025, у якому зазначено опис наданих АО "Апологет" послуг у справі про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 4985576 від 07.06.2021.

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 780 грн 09 коп. (11400/35400*2422,40) та витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2254 грн 24 коп. (11400/35400*7000), загалом 3034 грн 33 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит № 4985576 від 07 червня 2021 рокув розмірі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень, з яких тіло кредиту 8000 (вісім тисяч) гривень, відсотки за користування кредитом 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, комісія за надання кредиту 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 780 (сімсот вісімдесят) гривень 09 (дев`ять) копійок судового збору та 2254 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) гривні 24 (двадцять чотири) копійки витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", , юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 в АТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614;

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Дата проголошення повного рішення 20 листопада 2025 року о 13 год. 00 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун