Провадження № 2/752/693/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінка кава» про стягнення грошових коштів за договором позики та звернення стягнення на предмет застави та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінка кава», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Есмеро Сервіс» про визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить:

звернути стягнення з ТОВ «Шварц Спешелті» в рахунок виконання забезпеченого обтяження зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 473, в розмірі 1 373 945,57 грн, еквівалент 37 571,73 долари США, з яких 1 353 038,20 грн, еквівалент 37 000,00 доларів США - сума позики, 20 907,37 грн, еквівалент 571,73 долари США - 3 % річних, на предмет застави за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 475, що належить на праві власності ТОВ «Шварц Спешелті» шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження у власність ОСОБА_1 , а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/ 20193552А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., ринкова вартість якого складає 1 346 190,00 грн;

стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 залишок заборгованості за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 473, в розмірі 27 755,57 грн;

стягнути з ТОВ «Шварц Спешелті» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з реєстрацією початку процедури стягнення на заставлене майно в Реєстрі обтяжень - отримання витягу з Реєстру обтяжень у розмірі 2 100,00 грн, витрати, пов`язані з проведенням оцінки предмета застави в розмірі 2 500,00 грнта штраф у розмірі 2 % від вартості предмета застави у розмірі 27 060,76 грн, еквівалент 740,00 доларів США.

Свої вимоги мотивувало тим, що 18.08.2020 року між ним та ОСОБА_2 укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 473.

Згідно з п. 1 вказаного Договору позики позикодавець передає у власність позичальника 37 000,00 доларів США.

Пунктом 3 Договору позики встановлено, що позичальник одержав зазначену суму грошей від позикодавця та зобов`язується повернути позичені гроші в строк до 18.08.2021 року.

Однак, зобов`язання щодо повернення позики за Договором позики ОСОБА_2 не виконане та кошти не повернуто.

Також позивач зазначає, що 18.08.2020 року в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним Договором позики, між ним та ТОВ «Шварц Спешелті» укладено Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 475.

Відповідно до п. 1.3 Договору застави заставодавець з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за Договором позики передає в заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає в заставу на умовах, визначених у цьому Договорі рухоме майно, а саме:W15А зовнішній циклон - 1 шт., вартістю 145 700,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 186 000,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 1 314 400,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., вартістю 381 300,00 грн, всього вартістю 2 027 400,00 грн.

Пунктом 1.3.3. Договору застави встановлено, що предмет застави знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1.5. Договору застави, заставна вартість предмета застави становить 1 010 325,70 грн, а п. 1.8. цього ж Договору встановлено, що в разі звернення стягнення на предмет застави за рахунок заставодавця проводиться оцінка предмета застави на момент проведення стягнення із залученням експерта.

Крім того, п. 1.9. вказаного Договору застави визначено, що обтяження предмета застави за цим договором підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Витрати, пов`язані з реєстрацією предмета застави в Реєстрі обтяжень, отримання витягу з Реєстру обтяжень та внесенням змін до вказаного реєстру, здійснюється за рахунок заставодавця, або за рахунок заставодержателя з подальшим відшкодуванням заставодавцем вартості такої реєстрації.

Також позивач вказує, що відповідно до п. 4.3. Договору застави в разі, якщо заставодержатель зареєструє в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предметзастави, заставодавець не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання вимоги заставодержателя зобов`язаний передати йому предмет застави для його реалізації та погашення забезпечених заставою вимог, та виконати обов`язки за договором позики в повному обсязі.

ОСОБА_1 зауважує, що за змістом п. п. 5.1., 5.2. та 5.10. Договору застави заставодержатель здобуває право звернути стягнення на предмет застави якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань за Договором позики забезпеченими заставою, вони не будуть виконані, а звернення стягнення може здійснюватися, в тому числі на підставі рішення суду, при цьому, в разі виникнення у заставодержателя права звернути стягнення на предмет застави заставодержатель може прийняти рішення про прийняття предмета застави у свою власність, про що письмово повідомляє заставодавця.

При цьому, позивач зазначає, що відповідно до п.6.2. Договору застави, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання визначеного п. 1.1. Договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 2% від вартості предмета застави.

У зв`язку із порушенням ОСОБА_2 своїх зобов`язань по поверненню суми позики, 02.03.2023 року на його та адресу ТОВ «Шварц Спешелті» направлено повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, які відповідачами не отримані.

Крім того, позивач вказує, що ним замовлено Звіт про оцінку майна обладнання в кількості 4-х одиниць, відповідно до результатів якого ринкова вартість заставного обладнання станом на 28.06.2023 року складає: 1 346 190,00 грн без ПДВ, а також додатково 14.07.2023 року направлено на адресу ТОВ «Шварц Спешелті» вимогу щодо передачі предмета застави, яка також не була отримана останнім.

Позивачу відомо, що на даний момент предмет застави перебуває на зберіганні у ТОВ «Торговий дім «Фінка-Кава»

На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 28.08.2023 року відкрито провадження в указаній справі та призначено підготовче судове засідання (т. 1, а.с. 47-48).

25.10.2023 року до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву разом із заявою про застосування визначеного п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України строку позовної давності до вимоги про стягнення штрафу в розмірі 740,00 доларів США, в якому ОСОБА_3 просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що укладення договорів позики та застави і передача ОСОБА_2 коштів у розмірі 37 000,00 доларів США не відповідає дійсності; предмет застави з моменту укладення договорів перебуває у володінні позивача; позивачем не надано відповідного експертного дослідження оцінки предмета застави, виконаного експертом з відповідною спеціальністю щодо визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів, а наявний звіт виконано експертом, який не має відповідної спеціальності для визначення вартості предмета застави; штраф нараховано позивачем не від вартості предмета застави, а від суми договору позики, що суперечить п. 6.2. Договору застави; факти понесення витрат на реєстрацією початку процедури стягнення на заставлене майно в розмірі 2 100,00 грні,пов`язаних з проведенням оцінки предмета застави в розмірі 2 500,00 грн, не доведені(т. 1, а.с. 62-67).

25.10.2023 року до суду від ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 , ТОВ «Торговий дім «Фінка кава», третя особа: ТОВ «Есмеро Сервіс» про визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії (т. 1, а.с. 80-89), у якому ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» просять:

визнати недійсним удаваний договір позики від 18.08.2020 року за реєстровим №473, що укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

визнати недійсним договір застави від 18.08.2020 року за реєстровим № 475, що укладено між ОСОБА_1 і ТОВ «Шварц Спешелті»;

зобов`язати ОСОБА_1 та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» повернути ТОВ «Шварц Спешелті» наступне майно: W15А зовнішній циклон - 1 шт., вартістю 145 700,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 186 000,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 1 314 400,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., вартістю 381 300,00 грн, всього вартістю 2 027 400,00 грн.

Зустрічний позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 займалися підприємницькою діяльністю з виробництва та продажу кави через суб`єктів господарювання, а саме: ОСОБА_2 через ТОВ «Шварц Спешелті» та ОСОБА_1 через ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» та ТОВ «Есмеро Сервіс».

ОСОБА_4 є учасником і директором ТОВ «Шварц Спешелті», а ОСОБА_1 є учасником і директором ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» та ТОВ «Есмеро Сервіс».

Статутний капітал ТОВ «Шварц Спешелті» становить 2 027 400,00 грн та складається з наступного майна: W15А зовнішній циклон - 1 шт., вартістю 145 700,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 186 000,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 1 314 400,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., вартістю 381 300,00 грн.

З метою закупівлі зеленої кави для її подальшого обсмаження та продажу ОСОБА_2 звернувся доТОВ «Торговий дім «Фінка кава» для узгодження умов за яких ОСОБА_1 зможе надати ОСОБА_2 зелену каву (необсмажену) з післяплатою та ОСОБА_2 мав намір придбати зелену каву вТОВ «Торговий дім «Фінка кава`в розстрочку, обсмажувати її, продавати та повертати ОСОБА_1 кошти за зелену каву, за наслідками якого ОСОБА_1 запропонував умови за яких він зможе поставити зелену каву, що зводяться до того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладають формальний договір позики до якого між ОСОБА_1 і ТОВ «Шварц Спешелті» укладається договір застави обладнання.

Також ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» зауважують, що між останнім та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» укладено договір поставки зеленої кави для подальшої обробки та продажу, а обладнання, яке передається за договором застави, знаходиться в приміщенні ОСОБА_1 і ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 8, корп. 9, які можуть його використовувати для обсмаження своєї кави, при цьому ОСОБА_2 сплачує за отриману зелену каву частинами з рахунка ТОВ «Шварц Спешелті» на рахунок ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» і за таку розстрочку ОСОБА_2 також сплачує відсотки, розмір яких нараховується щомісячно на залишок несплаченої кави.

При цьому, зауважують, що ОСОБА_1 запевнив ОСОБА_2 , що договір позики укладається лише формально та ніяких коштів він вимагати повертати не буде, оскільки ніколи насправді не передавав грошові кошти ОСОБА_2 і вказаний факт підтверджується відсутністю транзакцій.

Крім того, прибувши в обумовлений день і час до нотаріуса для підписання оскаржуваних договорів, ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_1 не буде присутнім під час підписання договорів, а пізніше стало відомо про факт виїзду останнього за межі України.

Також зазначають, що після підписання оскаржуваних договорів, між ТОВ «Шварц Спешелті» та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» підписано договір №05082020 від 05.08.2020 року, та складено видаткову накладну № 24 від 17.09.2020 року та рахунок на оплату №27 від 17.09.2020 року, а в подальшому ТОВ «Есмеро Сервіс» постачало ТОВ «Шварц Спешелті» зелену каву, яке сплачувало за неї кошти на рахунок ТОВ «Есмеро Сервіс», якій загалом сплачено 580 400,00 грн.

З моменту укладення оспорюваних договорів та до моменту звернення до суду із первісним позовом ОСОБА_1 не звертався до ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті» із вимогами, оскільки сторонами виконувалися домовленості, а з 24.02.2022 року самовільно вивіз заставне майно до м. Рівне та подальша його доля невідома, як невідомо і про стан такого майна.

Отже, склалась ситуація, коли ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 і обладнання, і оплату за каву, що є неприпустимим, ставить останнього у вкрай невигідне становище та суперечить досягнутим між сторонами домовленостям.

Таким чином, фактично між сторонами було укладено не договір позики, а договір поставки зеленої кави з відстроченням платежу, тому є всі підстави для визнання недійсним удаваного договору позики.

Враховуючи недійсність Договору позики від 18.08.2020 року, заходом забезпечення виконання якого є Договір застави від 18.08.2020 року, тому є всі правові підстави для визнання недійсним і вказаного договору, яким забезпечено виконання зобов`язання.

Крім того, з огляду на те, що їх майно знаходиться у володінні ОСОБА_1 та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава», ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» також просять суд зобов`язати останніх повернути їм W15Азовнішній циклон - 1 шт., вартістю 145 700,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 186 000,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 1 314 400,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., вартістю 381 300,00 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» просять зустрічний позов задовольнити.

01.12.2023 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 173-175).

27.12.2023 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому ОСОБА_5 просить у задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» навмисно ухилилися від отримання листів з повідомленнями про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання; ОСОБА_1 , як заставодержатель, зобов`язаний створювати належні умови по збереженню заставного майна, тому вчинив максимум дій для евакуації обладнання за адресою: АДРЕСА_2 , де вказане обладнання зберігалося до липня 2022 року; ОСОБА_1 не діяв та не укладав договори від імені ТОВ «Есмеро Сервіс»; між ТОВ «Спешелті Солюшн», директором якого був ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» укладено Договір про співпрацю № 1 від 16.06.2020 року, предметом якого була спільна діяльність у сфері виготовлення кави та відповідно до умов якого ТОВ «Спешелті Солюшн» передало на зберігання ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» обладнання, яке знаходилося за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 8, корп. 9, та ТОВ «Спешелті Солюшн» мало доступ до вказаного приміщення; ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням позичити кошти, в зв`язку із чим укладено спірний договір позики; обставини укладення договору застави до договору позики, знаходження оригіналів двох екземплярів договору позики в позивача, ознайомлення сторін зі своїми правами та змістом самого договору, свідчать про те, що оспорюваний договір не мав ознак формального договору; вся спільна діяльність ТОВ «Шварц Спешелті» та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» здійснювалася в межах Договору про співпрацю № 2 від 01.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» не підтвердили жодної ознаки удаваності оспорюваного договору позики; Договір № 05082020 від 05.08.2020 року укладено між ТОВ «Шварц Спешелті» та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» до підписання оспорюваних договорів позики та застави, а відвантаження товару за ним здійснювалося 17.09.2020 року на суму 933 363,32 грн, з яких надійшла часткова оплата на суму 580 400,00 грн(т. 1, а.с. 187-193).

27.12.2023 року до суду від представника третьої особи ТОВ «Есмеро Сервіс» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в яких ОСОБА_5 просить у задоволенні зустрічного позову відмовити, зазначаючи, що ТОВ «Шварц Спешелті» допущено прострочення оплати за товар за Договором № 05082020 від 05.08.2020 року та за цим договором залишається непогашена заборгованість у розмірі 353 063,32 грн; ТОВ «Есмеро Сервіс» зареєстровано податкову накладну на суму 933 363,32 грн і відповідно ТОВ «Шварц Спешелті» отримано податковий кредит, а також за наслідками здійснення господарської діяльності подано фінансову звітність за 2020 рік; ТОВ «Шварц Спешелті» здійснював продаж товару своїм покупцям, тому посилання на те, що спірний договір позики є прихованим і без наміру створення правових наслідків не відповідає дійсності (т. 1, а.с. 226-227).

19.02.2024 року від представника ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті» надійшла відповідь на відзив представника ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву, в якому ОСОБА_3 вказує, що ТОВ «Есмеро Сервіс» не зверталося до суду з метою стягнення заборгованості з ТОВ «Шварц Спешелті» в розмірі 353 063,32 грн за Договором № 05082020 від 05.08.2020 року та не надсилалися жодні претензії, що підтверджує той факт, що оспорюваний договір позики є удаваним і насправді між сторонами було укладено договір поставки; суми за договорами позики та поставки є майже однаковими; ОСОБА_1 був відсутній в нотаріуса під час підписання оскаржуваних договорів; ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті» не перебувають за своїми адресами реєстрації з 24.02.2022 року; ОСОБА_1 не зазначає де наразі перебуває заставне майно; ОСОБА_1 є засновником і єдиним учасником ТОВ «Есмеро Сервіс», а тому має вирішальний вплив на діяльність цього товариства, зокрема і на вчинення правочинів(т. 2, а.с. 34-38).

Ухвалою суду від 26.02.2024 року за клопотанням представника відповідачів у справі призначено судову товарознавчу експертизу про визначення вартості предметів застави. Оплату вартості проведення експертизи покладено на відповідачів. Провадження в справі зупинено до отримання висновку експертизи (т. 2, а.с. 54-56).

Ухвалою суду від 03.07.2025 року в зв`язку з поверненням з експертної установи на адресу суду матеріалів вказаної цивільної справи без виконання експертизи через ненадходження оплати, поновлено провадження в справі та призначено підготовче засідання (т. 2, а.с. 75-76).

Ухвалою суду від 02.09.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (т. 2, а.с. 104-105).

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Причин неявки суду не повідомили.

Від представника позивача до суду надійшла заява в якій ОСОБА_5 просить провести судове засідання без її та ОСОБА_1 участі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.08.2020 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В., зареєстрований у реєстрі за № 473 (т. 1, а.с. 8-8 зворот).

Згідно з п. 1 вказаного Договору позики позикодавець передає у власність позичальника 37 000,00 доларів США.

Передача грошей відбулася в повному обсязі до підписання цього Договору в м. Києві (п. 2 вказаного Договору).

Відповідно до п 3 Договору позики позичальник одержав зазначену суму грошей від позикодавця, та зобов`язується повернути йому позичені гроші в строк до 18.08.2021 року.

Сторони домовились, що повернення боргу позичальником за цим Договором буде здійснено єдиним платежем в повному обсязі і вважається поверненим у момент передачі всієї суми боргу позикодавцю (п. 5 зазначеного Договору позики).

В якості забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошей, переданих за вказаним Договором позики, між ОСОБА_1 та ТОВ «Шварц Спешелті» укладено Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В., зареєстрований у реєстрі за № 475 (т. 1, а.с. 9-13).

Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору застави, заставодавець з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за Договором позики передає в заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає в заставу на умовах, визначених у цьому Договорі рухоме майно, а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., вартістю 145 700,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 186 000,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 1 314 400,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., вартістю 381 300,00 грн, всього вартістю 2 027 400,00 грн.

Пунктом 1.3.3. цього ж Договору застави встановлено, що предмет застави знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.5. Договору застави, заставна вартість предмета застави становить1 010 325,70 грн.

Пунктом 1.8. спірного Договору застави встановлено, що у разі звернення стягнення на предмет застави за рахунок заставодавця проводиться оцінка предмету застави на момент проведення стягнення із залученням експерта.

Згідно з п. 1.9. цього ж Договору застави обтяження предмета застави за цим Договором підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Витрати, пов`язані з реєстрацією предмета застави в Реєстрі обтяжень, отримання витягу з Реєстру обтяжень та внесенням змін до вказаного реєстру, здійснюється за рахунок заставодавця, або за рахунок заставодержателя з подальшим відшкодуванням заставодавцем вартості такої реєстрації.

Пунктом 4.3. Договору застави визначено, що в разі, якщо заставодержатель зареєструє у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави, заставодавець не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання вимоги заставодержателя зобов`язаний передати йому предмет застави для його реалізації та погашення забезпечених заставою вимог, та виконати обов`язки за договором позики в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1. Договору застави заставодержатель здобуває право звернути стягнення на предмет застави у випадках: якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань за договором позики забезпеченими заставою, вони не будуть виконані.

Пунктом 5.2. Договору застави визначено, що звернення стягнення може здійснюватися на вибір Заставодержателя в такий спосіб:

- на підставі рішення суду;

- на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави.

Згідно п. 5.10.вказаного Договору застави, у разі виникнення у заставодержателя права звернути стягнення на предмет застави заставодержатель може прийняти рішення про прийняття предмета застави у свою власність, про що письмово повідомляє заставодавця. В зазначеному повідомленні мають міститися: підстави звернення стягнення на предмет застави, ціна за якою предмет застави переходить у власність заставодержателя, суть та розмір вимог за зобов`язанням по Договору позики.

Відповідно до п.6.2. Договору застави за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання,визначеного п.1.1. Договору, заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 2(два) % від вартості предмета застави.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 67588545 від 18.08.2020 року, відомості щодо предмета застави внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 18.08.2020 року (т. 1, а.с. 14-15, 15 зворот).

Як зазначив позивач в позовній заяві зобов`язання щодо повернення позики за договором позики не виконувалось ОСОБА_2 .

У зв`язку з невиконанням вказаних зобов`язань 02.03.2023 року представником позивача, в інтересах останнього, на адресу ТОВ «Шварц Спешелті» та ОСОБА_2 направлено повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, в якому зазначено, що у випадку невиконання свого зобов`язання ОСОБА_2 протягом 30 календарних днів, позивач вимагає від ТОВ «Шварц Спешелті» негайно, після закінчення вищезазначеного строку, передати предмет забезпечувального обтяження у володіння ОСОБА_1 . До даного повідомлення було додані копії довіреності від 02.03.2023 року та копію Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (т. 1, а.с. 16-23).

Згідно з Висновком про вартість майна - обладнання в кількості 4-х одиниць, виконаного суб`єктом оціночної діяльності Рівненською торгово-промисловою палатою, ринкова вартість обладнання станом на 28.06.2023 року становить 1 346 190,00 грн, без врахування ПДВ, а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., вартістю 218 620,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 185450,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 808 500,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen WPG 1/20193551 - 1 шт., вартістю 133 620,00 грн (т. 1, а.с. 24).

Вказаний висновок підписано президентом Рівненської торгово-промислової палати Ярощуком М.Я. та оцінювачем Покровцем І.С.

Відповідно до витягу з Реєстру атестованих судових експертів щодо ОСОБА_6 : тип експерта - не є фахівцем держ. спец. Установи; Клас та вид експертизи - IV. Товарознавча експертиза та Автотоварознавча (Індекс та вид експертної спеціальності - 12.2 Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу) (т. 1, а.с. 68).

Згідно з актом надання послуг № 1360 від 30.06.2023 року підписаним від виконавця президентом Ярощуком М.Я. та від замовника - представником позивача, сума виконаних робіт з експертної оцінки майна (обладнання в кількості 4 шт.) становить 2 500,00 грн (т. 1, а.с. 35).

Також судом з`ясовано, що 14.07.2023 року представником позивача направлено на адресу ТОВ «Шварц Спешелті» вимогу щодо передачі предмета застави відповідно до Договору застави від 18.08.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №475, згідно акта прийому-передачі обладнання, що є предметом забезпечувального обтяження за Договором застави від 18.08.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 475, відшкодування витрат, пов`язаних з реєстрацією початку процедури стягнення на заставлене майна в Реєстрі обтяжень, отримання витягу з Реєстру обтяжень та витрати за експертну оцінку іншого майна (обладнання в кількості 4 шт.) (т. 1, а.с. 25-30).

Як вбачається з довідки про плату за вчинення нотаріальних та інших дій від 02.03.2023 року, вартість реєстраційних дій в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (публічне обтяження, заява про початок звернення стягнення на підставі заяви № 500 від 02.03.2023 року) становить 2 100,00 грн (т. 1, а.с. 34).

З детальної інформації про юридичну особу, Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, рішення № 05/06/2020 одноособового власника ТОВ «Шварц Спешелті» та Опису, єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником і керівником ТОВ «Шварц Спешелті», , є ОСОБА_2 . Статутний капітал ТОВ «Шварц Спешелті» становить 2 027 400,00 грн та складається з наступного майна: W15А зовнішній циклон - 1 шт., вартістю 145 700,00 грн, Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., вартістю 186 000,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., вартістю 1 314 400,00 грн, Машина для обсмаження кави Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., вартістю 381 300,00 грн (т. 1, а.с. 37-38, 90, 93-94, 95).

Відповідно Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником і керівником ТОВ «Торговий дім «Фінка кава», , є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 91).

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником і керівником ТОВ «Есмеро Сервіс», , є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 92).

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців станом на 11.12.2023 року, засновником, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Спешелті Солюшн», , є ОСОБА_2 , а керівником є Калкавура Р. (т. 1, а.с. 194-195).

Як вбачається з Договору № 05082020 від 05.08.2020 року, укладеного між ТОВ «Есмеро Сервіс» та ТОВ «Шварц Спешелті», постачальник зобов`язується постачати покупцю каву необсмажену власного імпорту в зернах. Розрахунок за товар здійснюється на умовах відтермінування платежу, відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору, але не більше 30 днів по кожній переданій партії Товару (п.п. 1.1., 4.1.) (т. 1, а.с. 112-115).

Відповідно до рахунка по замовленню № 27 від 17.09.2020 року та видаткової накладної № 24 від 17.09.2020 року до Договору № 05082020 від 05.08.2020 року, підписаних постачальником, загальна вартість товару вказана 933 463,32 грн (т. 1, а.с. 116, 117).

Згідно з платіжними інструкціями № 50 від 18.12.2020 року, № 51 від 24.12.2020 року, № 56 від 28.12.2020 року, № 58 від 14.01.2021 року, № 70 від 27.02.2021 року, № 125 від 01.09.2021 року, № 150 від 30.11.2021 року, та № 160 від 17.12.2021 року, ТОВ «Шварц Спешелті» проведені оплати за зелену каву згідно з рахунками на загальну суму 580 400,00 грн (т. 1, а.с. 118-121).

Відповідно до акта звірки взаєморозрахунків за період з 01.09.2020 року по 20.11.2023 року, підписаного постачальником, між ТОВ «Есмеро Сервіс» та ТОВ «Шварц Спешелті» за Договором № 05082020 від 05.08.2020 року кінцеве сальдо становить 353 063,32 грн (т. 1, а.с. 215).

ТОВ «Есмеро Сервіс» зареєструвало податкову накладну на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 933 463,32 грн і подало податкову декларацію з податку на додану вартість (т. 1, а.с. 216-220, 233-239).

Згідно з відповіддю АТ «Завод Маяк» вих. № 196 від 17.10.2023 року на адвокатський запит, у період із 17.08.2020 року по 10.10.2023 року орендарем приміщення за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 8, корп. 9, було, в тому числі й ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» (т. 1, а.с. 139).

Як вбачається з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-62349/18/23-Вих. від 18.12.2023 року, ОСОБА_7 18.08.2023 року о 09:15 перетнув кордон (напрямок - виїзд) (т. 1,а.с.186).

Відповідно до Договору № 1 про співпрацю від 16.06.2020 року, укладеного між ТОВ «Спешелті Солюшн» та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава», сторони дійшли згоди щодо здійснення спільної діяльності у сфері виготовлення кави (п. 1.1.) (т. 1, а.с. 198-202).

Для досягнення мети, вказаної в п. 1.1. цього Договору, ТОВ «Спешелті Солюшн» передає на зберігання ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» та з подальшим використанням сторонами в своїй господарській діяльності майно, що належить ТОВ «Спешелті Солюшн», а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20- 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen W15А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen WPG-1 - 1 шт, загальною вартістю 2 027 400,00 грн. Майно буде зберігатися та використовуватися у виробничому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» користується даним приміщенням на підставі Договору оренди нежитлового приміщення № 487 від 16.07.2018 року. Доступ до користування обладнанням ТОВ «Спешелті Солюшн» у виробничому приміщенні ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» забезпечується 5 днів на тиждень (з понеділка по п`ятницю) з 09:00 год до 18:00 год відповідно до погодженого сторонами графіка обсмаження (п. 2.1. вказаного Договору).

Додатком № 1 до Договору № 1 про співпрацю від 16.06.2020 року встановлені тарифи та розцінки за послуги (т. 1, а.с. 203-204).

Актом погодження матеріально відповідальних осіб від 16.06.2020 року, підписаним ТОВ «Спешелті Солюшн» і ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» сторони погодили матеріально відповідальних осіб ТОВ «Спешелті Солюшн», які мають право самостійно перебувати на виробництві за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 8, корп. 9: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , а також відповідно до акта приймання-передачі 16.06.2020 року ТОВ «Спешелті Солюшн» передало, а ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» отримало на зберігання наступне майно: W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20 - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen W15А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen WPG-1 - 1 шт, загальною вартістю 2 027 400,00 грн (т. 1, а.с. 205, 206).

Відповідно до Договору № 2 про співпрацю від 01.01.2021 року, укладеного між ТОВ «Шварц Спешелті» та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава», сторони дійшли згоди щодо здійснення спільної діяльності у сфері виготовлення кави (п. 1.1.) (т. 1, а.с. 207-211).

Для досягнення мети, вказаної в п. 1.1. цього Договору, ТОВ «Шварц Спешелті» передає на зберігання ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» та з подальшим використанням сторонами у своїй господарській діяльності майно, що належить ТОВ «Шварц Спешелті», а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20 - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen W15А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen WPG-1 - 1 шт, загальною вартістю 2 027 400,00 грн. Майно буде зберігатися та використовуватися у виробничому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» користується даним приміщенням на підставі Договору оренди нежитлового приміщення № 487 від 16.07.2018 року. Доступ до користування обладнанням ТОВ «Шварц Спешелті» у виробничому приміщенні ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» забезпечується 5 днів на тиждень (з понеділка по п`ятницю) з 09:00 год до 18:00 год відповідно до погодженого сторонами графіка обсмаження (п. 2.1. вказаного Договору).

Додатком № 1 до Договору № 2 про співпрацю від 01.01.2021 року встановлені тарифи та розцінки за послуги (т. 1, а.с. 212-214).

З переглянутого відеозапису (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_1), вбачається перебування ОСОБА_2 з представником у нотаріуса з метою підписання договорів позики та застави, з`ясування місця знаходження ОСОБА_1 , обговорення умов договорів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

У ч. 1 ст. 574 ЦК України вказано, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (ч.ч. 1,2 ст. 583 ЦК України).

У договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (ст. 584 ЦК України).

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. ч.1, 2, 5, 6 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Правове регулювання застави рухомого майна здійснюється ЦК України,Законом України «Про заставу», а також спеціальним Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень.

У ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вказані правові наслідки невиконання вимоги обтяжувача.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення.

Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Строк, визначений частиною другою цієї статті, не може бути встановлений за домовленістю обтяжувача та боржника меншим ніж 30 днів, якщо хоча б одним боржником (за забезпеченим обтяженням зобов`язанням, майновим поручителем тощо) за відповідним забезпечувальним обтяженням є фізична особа та/або забезпечене відповідним обтяженням зобов`язання не пов`язане зі здійсненням хоча б одним боржником за таким зобов`язанням підприємницької діяльності, а також не може бути меншим, ніж зазначений у Державному реєстрі обтяжень строк, встановлений обтяжувачем з вищим пріоритетом та боржником.

Як встановлено в ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У п. 1.8. Договору застави встановлено, що у разі звернення стягнення на предмет застави за рахунок заставодавця проводиться оцінка предмету застави на момент проведення стягнення із залученням експерта.

Згідно з висновком про вартість майна станом на 28.06.2023 року ринкова вартість обладнання W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/20193552А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen WPG 1/20193551- 1 шт., становить 1 346 190,00 грн, без врахування ПДВ.

Експерт оцінювач ОСОБА_6 , який виконав вказану оцінку згідно витягом з Реєстру атестованих судових експертів, має право проводити, в тому числі й Товарознавчу експертизу, що спростовує посилання представника відповідача Шварца А.В. на те, що наявний звіт виконано експертом, який не має відповідної спеціальності для визначення вартості предмета застави.

При цьому, визначений розмір оцінки предмета застави стороною відповідачів не спростовано.

У ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Судом встановлено, що сторона відповідача, за ініціативою якої призначено в указаній справі ухвалою суду від 26.02.2024 року судову товарознавчу експертизу про визначення вартості предметів застави була достовірно обізнана про необхідність проведення оплати такої експертизи, не здійснила відповідної оплати, що свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Відтак, несплата ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті» витрат на проведення експертизи свідчить про їх небажання спростовувати дійсну вартість предметів застави.

Крім того, судом враховано, що відповідачі не довели наявності поважних підстав, які перешкоджали їм сплатити експертній установі за проведення судової товарознавчої експертизи.

Також судом з`ясовано, що відомості щодо предметів застави внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого відповідно до Закону України «Про заставу» та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстраторів обтяжень».

Станом на день звернення до суду позивача із первісним позовом зобов`язання ОСОБА_2 за Договором позики від 18.08.2020 року виконано не було, у зв`язку з чим позивачем неодноразово було направлено вимоги про усунення порушень, докази чого надано суду.

Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», встановлено, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно із ч. 1,4 ст. 23 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Якщо предметом забезпечувального обтяження є два або більше об`єктів, обтяжувач отримує задоволення за рахунок такої їх кількості, яка достатня для повного задоволення забезпеченої обтяженням вимоги. У цьому разі обтяжувач самостійно визначає рухоме майно, на яке звертається стягнення.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 24 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру обтяжень на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Також судом з`ясовано, що про обставини невиконання своїх зобов`язань боржником ОСОБА_2 щодо повернення позики позивачем також неодноразово було повідомлено і заставодавця, якому направлено вимогу про передачу предмета застави відповідно до Договору застави від 18.08.2020 року.

Проте, ТОВ «Шварц Спешелті» всупереч п. 5.10. Договору застави не передав предмет застави у власність позивача за актом приймання-передачі.

В матеріалах справи, наявний витяг з Державного реєстру обтяжень з реєстрацією відомостей про початок процедури звернення стягнення на предмет обтяження, внесений 02.03.2023 року нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В.

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/21156/16 вказано, що огляду на положення пункту 4 частини другої статті 25 та пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1255-IVта умови договору застави, враховуючи те, що обтяжувач при зверненні до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави на власний розсуд обирає спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а суд у разі задоволення такого позову має право визначити як спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження позасудову процедуру, у обтяжувача існує можливість набуття права власності на предмет застави - рухоме майно на підставі рішення суду.

Що стосується розміру заборгованості за Договором позики від 18.08.2020 року, яка визначається на момент фактичного задоволення вимог про стягнення за рахунок предмета застави, то вказана сума становить 37 571,73 доларів США, з яких: 37 000,00 доларів США - сума боргу за договором позики та 571,73 долари США - 3 % річних, нараховані позивачем на підставі ст. 625 ЦК України за період з 19.08.2021 року по 23.02.2022 року.

За викладених обставин, суд вважає, що наявні правові підстави для звернення стягнення з ТОВ «Шварц Спешелті» в рахунок виконання забезпеченого обтяження зобов`язання ОСОБА_2 за Договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 473, в розмірі 1 373 945,57 грн, еквівалент 37 571,73 долари США, з яких 1 353 038,20 грн, еквівалент 37 000,00 доларів США - сума позики, 20 907,37 грн, еквівалент 571,73 долари США - 3 % річних, на предмет застави за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 475, що належить на праві власності ТОВ «Шварц Спешелті» шляхом передачі заставного рухомого майна у власність позивачу, а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 F IP66 - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters W15А/ 20193552А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesen coffee-roasters Giesen WPG - 1/20193551 - 1 шт., ринкова вартість якого складає 1 346 190,00 грн.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 24 Закону України «Про заставу» у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц зробила висновок про те, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором.

Судом прийнято до уваги, що розмір заборгованості, яка залишилась непогашеною після звернення стягнення з ТОВ «Шварц Спешелті» на предмет застави шляхом передачі заставного рухомого майна у власність позивачу становить 27 755,57 грн, в зв`язку із чим, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню вказаний залишок заборгованості за Договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 473.

Крім того, відповідно до п.п. 1.8. та 1.9. Договору застави за рахунок заставодавця ТОВ «Шварц Спешелті» підлягають компенсації витрати позивача на проведення оцінки предмета застави із залученням експерта в розмірі 2 500,00 грн, а також 2 100,00 грн за отримання витягу з Реєстру обтяжень.

Вказані витрати позивача підтверджені належними та достатніми доказами та стороною відповідачів не спростовані.

Щодо стягнення з ТОВ «Шварц Спешелті» на користь ОСОБА_1 штрафу відповідно до п. 6.2. Договору застави в розмірі 2 (два) % від вартості предмета застави, то суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки правовідносини між сторонами виникли з виконання грошового зобов`язання за договором позики, тому правових підстав для стягнення штрафу немає.

В зв`язку із чим, суд не перевіряє обставини дотримання чи пропуску строку позовної давності, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України в цій частині про що заявлено представником відповідачів, адже сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 року в справі № 509/3589/16-ц.

Отже, оцінюючи надані в справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення первісних позовних вимог.

Що ж стосується вимог зустрічного позову, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в ст. 203 ЦК України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. ст. 6, 627 ЦК України визначальним для формування правовідносин є принцип свободи договору, сутність якого полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом

Відповідно до положень ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

За вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року в справі № 522/14890/16-ц (провадження № 14-498цс18).

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що за удаваним правочином (ст. 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Удаваний правочин завжди нікчемний і сам по собі жодних юридичних наслідків не породжує. Сторони, здійснюючи удаваний правочин, приховують іншу юридичну дію, іншу мету, яку вони мали насправді на увазі, тобто фактично сторони прагнуть до вчинення іншого правочину. Дефектність прикриваючого правочину очевидна. Тобто удаваний правочин вчиняється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого наявні два правочини - той, що прикривається, тобто прихований, і удаваний - такий, що прикриває перший правочин.

Як уже зазначалося судом, відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

За загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.

Отже, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Такі висновки застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України: від 14.11.2012 року в справі № 6-133цс 12, від 07.09.2016 року в справі № 6-1026цс16, які у подальшому підтримані у постановах Верховного Суду: від 07.11.2018 року у справі № 742/1913/15-ц, від 21.08.2019 року в справі № 303/292/17, від 30.03.2020 року у справі № 524/3188/17.

Також зазначене узгоджується з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Тобто, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, заявник має довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Тож доведення удаваності правочину відбувається не лише шляхом аналізу змісту укладеного правочину (удаваність якого доводиться позивачем), а за допомогою інших, непрямих доказів.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Тлумачення ст. 235 ЦК України свідчить, що удаваним є правочин, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Тобто сторони з учиненням удаваного правочину навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Відтак, сторони вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; другий - прихований, від якого вони очікують правових наслідків. Єдиним правовим наслідком кваліфікації правочину як удаваного є застосування до правовідносин, які виникли на його підставі норм, що регулюють цей правочин.

У постанові Верховного Суду від 28.06.2022 року в справі № 576/564/21 вказано, що якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним (ст. 235 ЦК України). У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). За загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача. Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як стверджує ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті», між сторонами нібито було вчинено удаваний правочин, а саме договір позики у виді розписки від 18.08.2020 року, для приховання іншого правочину - договору поставки.

При цьому, надані ОСОБА_2 , ТОВ «Шварц Спешелті» документи в підтвердження заявлених позовних вимог не мають будь-якого відношення до позики, отриманої ОСОБА_2 .

Так, з доданого ними Договору № 05082020 від 05.08.2020 року за яким за твердженням останніх, нібито надавалася в розстрочку зелена кава, вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не є сторонами цього договору та відповідно відсутні будь-які положення в такому договорі про те, що саме ОСОБА_2 має сплатити ОСОБА_1 певні кошти для здійснення оплати за цим договором.

Крім цього, сума вказаного договору також не співпадає із переданою позивачем сумою ОСОБА_2 .

Разом з тим, ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті» ніяким чином не обґрунтовано спрямованість волі обох сторін на приховування договору поставки, не доведено будь-якої особистої зацікавленості сторін саме у приховуванні договору поставки, а також не доведено наявність примусу зі сторони ОСОБА_1 в підписанні ОСОБА_2 договору позики про отримання коштів у борг і з якою метою сторони бажали приховати укладення договору поставки.

Також, заявляючи вимоги про удаваність договору позики, який укладено з метою нібито приховати договір поставки ОСОБА_2 та ТОВ «Шварц Спешелті» не наведено та не обґрунтовано змісту тих істотних умов договору поставки, які мали бути виражені у такому прихованому договорі.

Отже, звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті» будь-яких доказів приведених у зустрічному позові обставинам останні не навели і до суду не надали.

Натомість, на підтвердження свої заперечень щодо заявлених зустрічних позовних вимог стороною позивача подано суду докази того, що ТОВ «Есмеро Сервіс» зареєструвало податкову накладну на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 933 463,32 грн за Договором № 05082020 від 05.08.2020 року і подано контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість.

Більше того, самою стороною відповідачів додано рахунок по замовленню № 27 від 17.09.2020 року та видаткову накладну № 24 від 17.09.2020 року до Договору № 05082020 від 05.08.2020 року, підписані постачальником, де вартість товару вказана 933 463,32 грн, а також платіжні інструкції про проведення ТОВ «Шварц Спешелті» оплати за зелену каву згідно з рахунками на загальну суму 580 400,00 грн, а також акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.09.2020 року по 20.11.2023 року, підписаного постачальником, між ТОВ «Есмеро Сервіс» та ТОВ «Шварц Спешелті» за Договором № 05082020 від 05.08.2020 року.

Тобто, сторонами підтверджено, що між ТОВ «Есмеро Сервіс» та ТОВ «Шварц Спешелті» фактично існують окремі правовідносини із договору поставки товару.

Обставини того, що ОСОБА_2 підписував у нотаріуса спірні договори позики та застави за відсутності позивача, також жодним чином не можуть свідчити про удаваність оспорюваного договору позики.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем не подані належні та допустимі докази, що містять відомості щодо предмета доказування, і за таких умов правових підстав для визнання недійсним удаваного Договору позики від 18.08.2020 року за реєстровим № 473, що укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , немає.

Як наслідок, відсутні правові підстави й для визнання недійсним Договору застави від 18.08.2020 року за реєстровим № 475, що укладено між ОСОБА_1 і ТОВ «Шварц Спешелті» з метою забезпечення виконання зобов`язань за оспорюваним договором позики, а також для зобов`язання ОСОБА_1 та ТОВ «Торговий дім «Фінка кава» повернути ТОВ «Шварц Спешелті» предмети застави.

За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Шварц Спешелті» та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірах 13 078,40 грн і 321,60 грн відповідно, пропорційно до задоволених вимог первісного позову до кожного з них.

Оскільки, в задоволенні вимог зустрічного позову відмовлено, тому згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 судові витрати ОСОБА_2 і ТОВ «Шварц Спешелті», пов`язані з розглядом вказаної справи, покладаються на останніх.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінка кава» про стягнення грошових коштів за договором позики та звернення стягнення на предмет застави - задовольнити частково.

Звернути стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті» в рахунок виконання забезпеченого обтяження зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 473, в розмірі 1 373 945,57 грн (один мільйон триста сімдесят три тисячі дев`ятсот сорок п`ять гривень 57 копійок), еквівалент 37 571,73 долари США (тридцять сім тисяч п`ятсот сімдесят один долар США 73 центи), з яких 1 353 038,20 грн (один мільйон триста п`ятдесят три тисячі тридцять вісім гривень 20 копійок), еквівалент 37 000,00 доларів США (тридцять сім тисяч доларів США 00 центів) - сума позики, 20 907,37 грн (двадцять тисяч дев`ятсот сім гривень 37 копійок), еквівалент 571,73 долари США (п`ятсот сімдесят один долар США 73 центи) - 3 % річних, на предмет застави за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 475, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті» шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження у власність ОСОБА_1 , а саме: W15А зовнішній циклон - 1 шт., Дестонер OW20, модель S2U23OS-03 FIP66 - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesencoffee-roastersW15А/20193552А - 1 шт., Машина для обсмаження кави Giesencoffee-roastersGiesenWPG- 1/20193551 - 1 шт., ринкова вартість якого складає 1 346 190,00 грн (один мільйон триста сорок шість тисяч сто дев`яносто гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 залишок заборгованості за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерепою О.В. 18.08.2020 року за реєстровим № 473, в розмірі 27 755,57 грн (двадцять сім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 57 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з реєстрацією початку процедури стягнення на заставлене майно в Реєстрі обтяжень - отримання витягу з Реєстру обтяжень у розмірі 2 100,00 грн (дві тисячі сто гривень 00 копійок) та витрати, пов`язані з проведенням оцінки предмета застави в розмірі 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини вимог первісного позову - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінка кава», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Есмеро Сервіс» про визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 13 078,40 грн (тринадцять тисяч сімдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 321,60 грн (триста двадцять одна гривня 60 копійок).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шварц Спешелті», , місцезнаходження: вул. Метрологічна, буд. 44, приміщення 43/5, м. Київ, 03143;

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінка кава», , місцезнаходження: вул. Дмитрівська, буд. 45, м. Київ, 01135;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Есмеро Сервіс», ,місцезнаходження: вул. Дмитрівська, буд. 45, м. Київ, 01135.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко