Справа №1806/4396/12
Провадження №8/592/6/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., представника ОСОБА_1 адвоката Сапіча В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2012 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2012 р. стягнуто у солідарному порядку з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-СОО/007/2006 від 27.04.2006 р. у сумі 96369,90 доларів США та пеня у сумі 2668844 грн. 40 коп. Копія вказаного рішення була направлена йому рекомендованим листом та ним була отримана. Проте оскаржувати вказане рішення суду на той момент у нього не було підстав, оскільки на той час ні мені, ні суду, який розглядав справу не було відомо про те, що договір поруки № SRC00/0072006 від 26.12.2008 р., який він підписав разом з ОСОБА_4 підписали в забезпечення виконання кредитного договору № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. вже був недійсним внаслідок підписання. Про вказані обставини йому стало відомо тільки 20.09.2024 р., після отримання поштою постанови Сумського апеляційного суду від 12.09.2024 р., якою було скасовано заочне рішення суду від 21.05.2012 р. в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. та відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В ході апеляційного розгляду встановленого, що до кредитного договору № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. від 27.04.2006 р. в якому він був поручителем, 26.02.2009 р. був укладений Додатковий договір № 1, а 26.06.2009 р. Додатковий договір № 2, внаслідок чого основне зобов`язання по кредитному договору № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. було суттєво змінено. Вказані договори укладалися без його згоди та повідомлення про їх укладання, згоди на їх укладання він не надавав. Таким чином, даними договорами вносилися суттєві зміни в умови кредитного договору, зокрема, щодо порядку зміни процентної ставки за користування кредитом в бік її збільшення, а також розширення змісту основного зобов`язання по кредитному договору, що стало наслідком збільшення обсягу відповідальності його як поручителя. Вказані обставини не були відомі ні йому, ні суду під час розгляду справи № 1806/4396/12, за результатом розгляду якої було ухвалене рішення суду від 21.05.2012 р. Тобто, на його думку, ці обставини є нововиявленими, оскільки їх наявність була встановлена тільки постановою Сумського апеляційного суду від 12.09.2024 р. Просить суд: переглянути рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2012 р. у цивільній справі № 1806/4396/12 в частині стягнення заборгованості з нього за нововиявленими обставинами та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у зв`язку з припиненням його зобов`язань як поручителя у кредитному договорі № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сапіч В.М. заяву підтримав, просив задовольнити.

Суд, перевіривши матеріали заяви та цивільної справи № 1806/4396/12, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2012 р., зокрема, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. у розмірі 96369,90 доларів США та пені 300000 грн.

Відомості про те, що ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про скасування вказаного заочного рішення суду від 21.05.2012 р. матеріали справи не містять та адвокатом Сапічем В.М. суду не надані.

ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог посилається на наявність постанови Сумського апеляційного суду від 12.09.2024 р., якою було встановлено, що до кредитного договору № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. від 27.04.2006 р. в якому він був поручителем, 26.02.2009 р. був укладений Додатковий договір № 1, а 26.06.2009 р. Додатковий договір № 2, внаслідок чого основне зобов`язання по кредитному договору № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. було суттєво змінено, договори укладалися без його згоди та повідомлення про їх укладання, згоди на їх укладання він не надавав. Тобто, даними договорами вносилися суттєві зміни в умови кредитного договору, зокрема, щодо порядку зміни процентної ставки за користування кредитом в бік її збільшення, а також розширення змісту основного зобов`язання по кредитному договору, що стало наслідком збільшення обсягу відповідальності його як поручителя.

Вказані підстави, на думку ОСОБА_1 у відповідності до .1 ч.1 ст. 423 ЦПК України, є істотними для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Проте суд ставиться критично до тверджень ОСОБА_1 та адвоката Сапіча В.М., виходяич з наступного.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами передбачено у статтях 423-429 глави 3 розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Першим критерієм, який вказує на можливість перегляду за нововиявленими обставинами, є те, що рішення, яке підлягає перегляду, має обов`язково набрати законної сили.

Положенням ч. 2 ст. 423 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Тобто нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Чинний ЦПК України містить і перелік підстав, які виключають можливість перегляду судового рішення.

За ч. 4 ст. 423 ЦПК не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).

У контексті пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Додатковий договір № 1 від 26.02.2009 р. та Додатковий договір № 2 від 26.06.2009 р. до кредитного договору № CМ-COO/007/2006 від 27.04.2006 р. були укладені до ухвалення заочного рішення від 21.05.2012 р., а також до винесення постанови Сумським апеляційним судом від 12.09.2024 р.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК України порушує принцип правової визначеності та право на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення суду від 21.05.2012 р., у зв`язку з нововиявленими обставинами, були відомі ОСОБА_1 та існували на момент розгляду справи апеляційним судом та ухвалення ним постанови від 12.09.2024 року, їх не можна вважати нововиявленими.

Керуючись ст. ст. 423-429 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2012 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М. Алфьоров