Справа № 951/526/25
Провадження №2-п/951/7/2025
УХВАЛА

іменем України

24 листопада 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

секретаря Барилко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Назаренко Я.В. про перегляд заочного рішення у цивільній справі №951/526/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача адвокат Назаренко Я.В. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що 03.10.2025 заочним рішенням Козівського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №951/526/25 позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

В обґрунтування своїх вимог представник відповідача зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, не давав свої пояснення, які мають важливе значення для вирішення, суд не міг врахувати їх у рішенні, а тому вона просить суд переглянути заочне рішення. Пояснила, що відповідач хотів отримати кошти в кредит на умовах сплати 0,01% річних. На сайті кредитора, при підписанні ОСОБА_1 великим шрифтом відображалась процентна ставка «0,01% річних», однак в договорі, який надійшов ОСОБА_1 на електронну пошту після підписання кредитного договору, була вже інша відсоткова ставка. З такими відсотками відповідач не погодився і звернувся засобами телефонного зв`язку до позивача, однак йому повідомили, що нічим допомогти не можуть, оскільки його борг продано іншій фірмі, котра зв`яжеться з ним для надання реквізитів для оплати. Однак повідомлення від зазначеної іншої фірми, котра викупила борг, так і не надійшло. Зазначає, що наміру не сплачувати кредит у ОСОБА_1 не було.

Вказує, що відповідач заперечує укладання кредитного договору на умовах, визначених в примірнику позивача, адже відсутні докази укладання кредитного договору саме у наданій позивачем редакції. Вважає, що позивач свідомо ввів в оману відповідача щодо відсоткової ставки, оскільки керування сайтом та зміна інформації на сайті залежить виключно від дій позивача, і таку інформацію можна змінювати декілька разів на день. Як наслідок, коли відповідач не погодився із вказаною позивачем відсотковою ставкою, котру позивач вказав в договорі, попередньо замінивши відсоткову ставку 0,01%, яку бачив на сайті кредитора відповідач, працівники кредитодавця не погодились приймати кредитні кошти і повідомили, що це їх кредит, але вони його вже продали.

Також представник відповідача надала суду контррозрахунок заборгованості, та зазначила що заборгованість ОСОБА_1 слід розраховувати таким чином: 10 100 грн х 0,01% річних = 101 грн по сплаті відсотків за один рік користування кредитними коштами.

З огляду на зазначені вище обставини представник відповідача вважає, що існують підстави для перегляду та скасування заочного рішення Козівського районного суду від 03.10.2025 у цивільній справі №951/526/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11.11.2025 відкрито провадження за заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно із ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. 13.11.2025 подав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення у цій справі, відповідно до яких заяву про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 03.10.2025 у справі № 951/526/25 просив залишити без задоволення, а заочне рішення просив залишити без змін.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи №951/526/25, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Отже, правовий аналіз ст.288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що 03.10.2025 заочним рішенням Козівського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №951/526/25 позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин неявки відповідача в судові засідання, суд керується таким.

Згідно з рішенням суду та матеріалами цивільної справи в судові засідання із розгляду Козівським районним судом Тернопільської області згаданої цивільної справи відповідач жодного разу не з`являвся, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу судом було скеровано вказану ухвалу про відкриття провадження у справі із судовою повісткою, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка була вказана у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.08.2025 та в позовній заяві, та була направлена йому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 25.08.2025 на адресу суду повернувся конверт разом із ухвалою, який був скерований відповідачу з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 60-61). Крім того, відповідачу 09.09.2025 надсилалася повторно судова повістка про виклик у судове засідання, і поштове відправлення із зазначеною повісткою повернулося до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об?єктом поштового зв?язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об?єкта поштового зв?язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв?язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

У Постанові від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв?язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав як ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, так і судові повістки-повідомлення за належною адресою та яка повернулась до суду у зв?язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неподання відзиву з відповідними доказами у встановлений в ЦПК України строк та неявки в судові засідання, оскільки зумовлено не об?єктивними причинами, а суб?єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції (відповідна правова позиція міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11).

Разом з тим, у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача адвокат Назаренко Я.В. не зазначає та не надає докази, які б вказували на поважність причин неявки у судові засідання відповідача ОСОБА_1 .

Також, обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення, представник відповідача посилається на те, що відповідач не погоджується із сумою нарахованих відсотків кредитором, а також із розрахунком суми заборгованості, здійсненим судом. Вважає нарахований розмір відсотків завищеним, що свідчить про несправедливі умови кредитного договору.

Тобто, сторона відповідача фактично не погоджується із доказами, дослідженими судом.

Проте, на інші докази, не досліджені судом, які б на її думку, мали істотне значення для правильного вирішення справи не посилається та їх не надає.

Відповідачем не надано розрахунку заборгованості, який би спростовував правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, а відтак розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18. Також судом досліджувався факт підписання в порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» спірного договору. Також суд, поміж іншого, дослідив розмір відсоткової ставки, зокрема на предмет його відповідності вимогам Закону України «Про споживче кредитування», та надав проведеному позивачем розрахунку заборгованості відповідну оцінку, викладену у рішенні суду.

За змістом заяви про перегляд заочного рішення, можна дійти висновку, що фактично представник відповідача посилається на докази, оцінка яким судом вже була надана. Тобто представник відповідача домагається їх переоцінки. Однак така переоцінка наявних у справі доказів не передбачена ЦПК України для такої стадії цивільного процесу як перегляд заочного рішення.

Представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення посилається лише на неврахування судом певних фактів та неповне, на її думку, з?ясування обставин, однак наведене не є підставами для перегляду заочного рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що представником відповідача не надано доказів, якими вона обґрунтовує поважність причин неявки відповідача ОСОБА_1 у судові засідання, та заперечення проти вимог позивача, які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору та які не були відомі суду підчас задоволення заочного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки представник відповідача не надала доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які могли б змінити рішення суду, а також докази, які б вказували на поважність причин неявки відповідача у судові засідання, а тому відсутні підстави для скасування заочного рішення.

Суд вважає, що зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов?язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Керуючись ст.260, 261, 287, 288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Назаренко Я.В. про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 03.10.2025 у цивільній справі №951/526/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцятиденний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя Р.В. Чапаєв