Провадження № 2-р/750/6/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Слісаря А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення порядку виконання рішення у цивільній справі № 750/10565/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2025 року заявник через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про роз`яснення порядку виконання рішення у цивільній справі № 750/10565/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив: - роз`яснити державному виконавцю, що після накладення стягнень на доходи боржника роботодавцем та надходження заяви від боржника на зняття арешту з рахунку на який роботодавець здійснює зарахування (з наданням підтверджуючих документів), арешт зарплатного рахунку є неправомірним. Встановити законний спосіб зняття або часткового зняття(в межах зарахувань від конкретної юридичної особи-роботодавця) арешту рахунку боржника; - вказати, що кошти, які не є доходом боржника, але надходять на рахунок згідно законодавства (відрядження, компенсації), не підлягають арешту; - зобов`язати державного виконавця діяти відповідно до роз`яснення суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що він є працівником підприємства критичної інфраструктури, задіяним у роботах з відновлення та захисту об`єктів критичної інфраструктури (ТОВ ОПЕРАТОР ГТС підприємство з 100% державною власністю). Робота передбачає регулярні службові відрядження, а роботодавець здійснює виплати відрядних платежів на зарплатний рахунок. Блокування цього рахунку призведе до неможливості виїзду на об`єкти, зриву виконання робіт, що матиме наслідком службове розслідування та притягнення винних осіб за дії або бездіяльність, які спричинили шкоду державним інтересам та безпеці. На даний момент державним виконавцем накладено арешт на зарплатний рахунок, незважаючи на те, що роботодавець здійснює утримання із заробітної плати відповідно до постанови виконавця, відбувається відсутність реагування виконавця на заяву про зняття арешту з рахунку на який проводиться зарахування заробітної плати після утримань. Такі дії призводять до подвійного стягнення, що суперечить: - ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (виконання у спосіб, визначений законом); - ст. 52 ч. 3 Закону (арешт не накладається на кошти зі спеціальним цільовим призначенням); - ст. 59 Закону (зняття арешту у випадках, передбачених законом); - ст. 70 Закону та ст. 128 КЗпП України (граничні розміри утримань). Заявник звернувся до державного виконавця із заявою про визначення рахунку для видаткових операцій. Це була вимушена міра, яку я розглядав як спосіб швидко звільнити рахунок від арешту хоча б на суму, що відповідає двом мінімальним заробітним платам. Однак, відповідно до законодавства, визначення рахунку для видаткових операцій є тимчасовою мірою, передбаченою п. 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»,і застосовується виключно під час воєнного стану для забезпечення права людини на існування та можливість проведення банківських операцій у мінімальному обсязі. Ця процедура не вирішує питання правового виконання рішень у частині стягнень з доходів боржника, який має офіційне працевлаштування та отримує заробітну плату. Роботодавець уже здійснює утримання із заробітної плати відповідно до постанови виконавця, тому арешт рахунку суперечить принципу однократності виконання та нормам закону. Зарплатний рахунок заявника не є звичайним власним рахунком боржника. Він має спеціальний режим, призначений для супроводження фінансово-правових відносин між працівником та роботодавцем. На цей рахунок надходять не лише кошти, що є його доходом, а й цільові кошти підприємства, призначені для виробничих потреб, зокрема: - аванси та компенсації для службових відряджень; - витрати на пересувний характер робіт; - інші платежі, що не є власністю працівника, а мають цільове призначення для виконання завдань підприємства. Арешт такого рахунку порушує фінансово-економічну логіку та може призвести до зриву виробничих процесів, що матиме наслідки для безпеки критичної інфраструктури. В зв`язку з цим заявник звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду від 16.09.2025 року.

Керуючись ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд не вважав за необхідне викликати учасників справи у судове засідання для розгляду заяви.

Судом встановлено, що у серпні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 38806 грн. 66 коп. та судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішенням суду від 16.09.2025 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитом в сумі 38806 грн. 66 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., а всього 41229 грн. 06 коп. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 р., роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є не зрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд

викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, роз`яснення судового рішення може бути зумовлене його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Рішення суду, яке просить роз`яснити відповідач є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, судове рішення є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

Крім того, відповідач просить роз`яснити виконавцю як виконувати рішення суду, однак сам виконавець не звертався з відповідною заявою, тобто останньому рішення є зрозумілим.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 258, 260, 271 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення порядку виконання рішення у цивільній справі № 750/10565/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів в порядку, встановленому статтею 354 ЦПК України.

Суддя А.В. СЛІСАР