Провадження №: 2/336/1729/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В.., представника позивачів - адвоката Іванісова В.С., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Барановського Є.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 до суду надійшов вказаний позов. В обґрунтування позову зазначено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувало кримінальне провадження № 336/9409/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 (Відповідач 1) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні, якому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, визнано ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 , Позивач 1). Тобто, останньому незаконними діями ОСОБА_1 спричинено матеріальну і моральну шкоду.

Також незаконними діями ОСОБА_1 , який скоїв кримінальне правопорушення відносно її сина, заподіяно моральну шкоду і позивачу ОСОБА_3 , яка була цивільним позивачем у кримінальному провадженні.

У листопаді 2021 року кримінальна справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, де і була розглянута. В зв`язку зі штучним затягуванням справи зі сторони обвинуваченого ОСОБА_1 , та спливом строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, на підставі ст.284-288 КПК України, ст.49 КК України, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, яка набрала чинності, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження відносно нього закрито; цивільний позов залишено без розгляду.

Позивачі зазначають, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 . ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, каліцтві ( ОСОБА_2 був визнаний інвалідом 2 групи), так само моральну шкоду заподіяно і його матері ОСОБА_3 .

Крім того, діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду, яка складається із суми коштів, витрачених для купівлі медичних препаратів та виробів медичного призначення, та складає 39 848 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (надалі ТДВ СК «КРЕДО», Відповідач 2).

На підставі наведеного, позивачі просять суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 200 000грн, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100 000грн; стягнути з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 39 484 грн.

Ухвалою від 05.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

02.04.2025 від представника Відповідача 1 адвоката Барановського Є.А. надійшов відзив на позовну заяву. Як заначено у відзиві, дійсно в результаті ДТП потерпілий ОСОБА_2 зазнав тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до пошкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, у зв`язку з якими він перебував на лікуванні. Вказані ушкодження здоров`я безумовно потягнули за собою заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, у порушенні його звичного способу життя. Але, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу душевних страждань, тривалості негативних наслідків морального характеру, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також, що розмір відшкодування моральної шкоди не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з порушенням його прав, вважаю, що розмір відшкодування моральної шкоди, слід визначити в розмірі 50 160 грн. 81 коп., який, є адекватним та справедливим його моральним стражданням. Адвокат зауважує, що розмір моральної шкоди 42 160 грн. 81 коп. попередньо погоджувався між ОСОБА_1 та батьком потерпілого, ОСОБА_4 за згодою із ОСОБА_2 на досудовому слідстві, та був відшкодований. Надалі розмір відшкодування моральної шкоди був збільшений до 50 160 грн. ОСОБА_1 шляхом передачі ОСОБА_2 грошових коштів.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 представник відповідача зазначає, що позивачка не надала жодних доказів, які б підтверджували її позицію. Крім того, відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Тобто, батьки можуть звертатись із позовом про стягнення моральної шкоди у разі смерті потерпілого.

На підставі наведеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 в повному обсязі.

07.04.2025 представник ТДВ «СК «КРЕДО» направив до суду відзив, в якому зазначено, що 14.09.2021 відбулась ДТП за участю автомобіля JEEP PATRIOT, д.н.з. НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . В результаті чого Позивач 1 отримав тілесні ушкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1968345 (надалі Поліс №АР/1968345).

09.12.2021 на адресу Відповідача 2 від Позивача 1 надійшла заява на виплату страхового відшкодування у вигляді витрат на лікування. Відповідно до абз. 4 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Таким чином, до моменту набрання рішенням по вищезазначеному кримінальному провадженні законної сили, у ТДВ «СК «КРЕДО» не було підстав для прийняття рішення по страховому випадку, що стався 14.09.2021. 12.12.2022 на адресу ТДВ «СК «КРЕДО» надійшла позовна заява від Позивачів з цим же предметом позову, яка була подана ним в рамках кримінального провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2024 у справі № 336/9409/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки; позовну заяву залишено без розгляду. Цією ж Ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся та відшкодував потерпілому ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 160,8 грн. Прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Шевченко А.О. було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18.11.2024 у справі № 336/9409/21 апеляційну скаргу прокурора задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2024 у справі №336/9409/21 скасовано, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Таким чином, перебіг 90-денного строку для прийняття Страховиком рішення про виплату страхового відшкодування розпочався з 18.11.2024 тобто, з моменту набрання ухвалою Запорізького апеляційного суду законної сили.

29.01.2025 ТДВ «СК «КРЕДО» здійснило виплату Позивачу 1 страхового відшкодування у розмірі 8 438,36 грн.(з яких 8 036,53 грн. страхове відшкодування за лікування та 401,83 грн. моральна шкода у розмірі 5%, відповідно до ст. 26-1 Закону України), що підтверджується платіжною інструкцією №206 від 25.01.2025.

Щодо заявлених у позові майнових витрат у сумі 39 484 грн., які нібито понесені Позивачем 1 під час лікування внаслідок ДТП, представник Відповідача 2 зазначає, що ОСОБА_2 не довів, що такі витрати пов`язані із наданням медичної допомоги через подію ДТП, оскільки відсутнє призначення лікаря для придбання медичних препаратів, а також відсутні підстави для відшкодування оплати газу та благодійних внесків.

Представник Відповідача 2 вважає, що ТДВ СК «КРЕДО» виконало своє зобов`язання та відшкодувало Позивачу 1 всі підтверджені ним витрати на лікування, а тому у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «КРЕДО» просить відмовити. Також у відзиві викладено клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У відповіді на відзив від 09.04.2025 представник ОСОБА_2 адвокат Іванісов В.С. зазначає, що долученими до позову доказами підтверджується необхідність понесення Позивачем 1 таких витрат на лікування.

Протокольною ухвалою від 08.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 19.08.2025 заслухано вступне слово представника позивачів та представника Відповідача 1, досліджено частину письмових доказів. За клопотанням представника позивача оголошено перерву для надання суду оригіналу квитанції або її читабельної копії.

В судовому засіданні 13.11.2025 представник позивачів не надав іншої копії квитанції, зазначивши, що зменшує розмір позовних вимог до Відповідача 2 на вказану суму. В судовому засіданні Судом проведено судові дебати, на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення рішення відкладено на 21.11.2025.

Судом встановлено, що 14.09.2021 відбулась ДТП за участю автомобіля JEEP PATRIOT, д.н.з. НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . В результаті чого ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Вказані обставини підтверджені ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18.11.2024 у справі № 336/9409/21 та визнаються учасниками справи.

Відповідач 1 відшкодував Позивачу 1 50 160,81 грн моральної шкоди, що підтверджується відповідними квитанціями та розпискою (а.с. 54-57).

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 з 14.09.2021 по 08.10.2021 перебував на стаціонарному лікуванні, зазнав неодноразові оперативні втручання. Виписаний для подальшого амбулаторного лікування (а.с. 16).

06.01.2022 Позивачу 1 встановлено 2 групу інвалідності на строк до 01.02.2023 (а.с. 17).

Позивач 2 є матір`ю Позивача 1 (а.с. 29).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1968345 (надалі Поліс №АР/1968345).

13.01.2025 ТДВ «СК «Кредо» відмовило Позивачу-1 у здійсненні страхового відшкодування (а.с. 26-27).

29.01.2025 ТДВ «СК «КРЕДО» здійснило виплату Позивачу 1 страхового відшкодування у розмірі 8438,36 грн.(з яких 8036,53 грн. страхове відшкодування за лікування та 401,83 грн. моральна шкода у розмірі 5%, відповідно до ст. 26-1 Закону України), що підтверджується платіжною інструкцією №206 від 25.01.2025 (а.с. 66).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 5 ст. 23 ЦК України).

Як роз`яснює п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктами 4, 5 вказаної Постанови рекомендовано, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з рекомендаціями, викладеними у п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, беручи до уваги глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав Позивач 1, суд доходить висновку, що сплачена ОСОБА_1 50 160,81 грн є достатньою компенсацією за завдану моральну шкоду, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Позивачу 2, як матері ОСОБА_2 , який у 19-річному віці зазнав тілесних ушкоджень середньої тяжкості внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , з подальшим лікуванням, реабілітацією та інвалідністю, безумовно також завдана моральна шкода.

Посилання представника Відповідача 1 на те, що батьки можуть звертатися із позовом про стягнення моральної шкоди лише у разі смерті потерпілого, є неправильним тлумаченням положень ст.ст. 23, 1168 ЦК України, а тому відхиляються судом як безпідставні.

З огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, з Відповідача 1 на користь Позивача 2 підлягає стягненню 5000 грн.

Що стосується стягнення з Відповідача 2 майнової шкоди, яка складається із витрат на лікування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон) на день ДТП регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і був спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно з п. 24.1 ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На переконання суду, надані Позивачем 1 квитанції (крім нечитабельної копії квитанції на суму 4919,94 грн, квитанцій за скраплений газ та добровільні пожертви лікувальному закладу), в цілому відповідають періоду лікування та медичним показанням відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 13864, та підтверджують витрати Позивача 1, пов`язані із лікуванням. Такі витрати на суму 31 160,04 грн. відповідно до ст. 24.1 Закону підлягають стягненню із Відповідача 2 за вирахуванням вже сплаченого відшкодування на лікування у розмірі 8036,53 грн. Тобто, стягненню з Відповідача 2 на користь ОСОБА_4 підлягає 31 160,04 грн 8036,53 = 23 123,51 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, з урахуванням часткового задоволення позову, судовий збір, який мав би бути сплачений позивачами при зверненні до суду, підлягає стягненню із відповідачів на користь держави.

Керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_2 23 123,51 гривень матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНКОПП невідомий.

Позивач 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНКОПП невідомий.

Відповідач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд.34; .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

21.11.25