Провадження № 2-о/466/435/25
У Х В А Л А

26 листопада 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя ,-

встановила:

20.11.2025 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , що був зареєстрований 05 травня 2001 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис№577, та відновити ОСОБА_2 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

За приписами статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (частина третя статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частиною четвертою статті 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами сторін (подружжя), а не одним з подружжя.

При цьому, всупереч вищевказаних вимог дана заява підписана одним із подружжя - заявником ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, та подана через підсистему «Електронний суд», що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частини третя стаття 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч. 4 ст. 14 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Стаття 43 ЦПК України визначає права та обов`язки учасників справи, де зокрема частиною 5 вказаної статті передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак в поданій заяві взагалі відсутній виклад обставин звернення заявника до суду про розірвання шлюбу за заявою подружжя, не надано жодних доказів обґрунтування обставин викладених у заяві, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження дійсного перебування сторін у шлюбі.

Згідно ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

До позовної заяви, зокрема не долучено: свідоцтво про шлюб свідоцтва про народження дітей, паспорти обох подружжя та їхні ідентифікаційні коди, їх копії.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС у випадках, передбачених статтею 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Крім того, згідно статті 106 Сімейного кодексу України та діючих Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні розірвання шлюбу між подружжям, яке не має неповнолітніх дітей, здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

Доказів, що унеможливлювали б розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, заява також не містить.

За таких обставин, заява про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження повинна подаватися до суду спільно подружжям (чоловіком та дружиною), має містити докази наявності у подружжя неповнолітніх дітей та у разі відсутності у подружжя неповнолітніх дітей, в заяві повинно бути зазначено, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу.

В зв`язку з тим, що в ході вирішення питання про відкриття провадження по справі були виявлені недоліки, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 48, 175, 177, 185, 260, 261, 294 ЦПК України, суддя,-

постановила:

заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Надати заявнику, строк десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: І. Є. Зима