Номер провадження № 2-о/521/470/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Ганошенка С.А.,

за участю секретаря судових засідань Присяжнюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Машкіна Ніна Олександрівна, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ільїчов С.Д. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме встановити факт, що ОСОБА_3 , датою народження, якої згідно актового запису про народження є « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно актового запису про смерть, є однією і тією ж особою, встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідно рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла тітка заявника ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи на те, що рідний племінник померлої тітки ОСОБА_2 відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь заявника, остання звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу за консультацією з приводу отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом їй було повідомлено, що у видачі такого свідоцтва їй буде відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, а також наявні розбіжності у даті народження померлої ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 31.07.2025 року відкрито провадження по справі та витребувано у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витяг Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, а також витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.10.2025 від Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла витребувана судом інформація.

У судове засідання 26.11.2025 року представник заявника - адвокат Ільїчов С.Д. не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності.

У судові засідання 11.09.2025 року, 13.10.2025 року та 26.11.2025 заінтересовані особи ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, про що свідчить довідка про доставку електронної кореспонденції.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення повного тексту цього судового рішення є 27.11.2025 року.

Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Цебрикове Одеської області в родині ОСОБА_6 , 1909 року народження, та ОСОБА_7 , 1913 року народження, народилась мати заявника ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами справи.

Після народження ОСОБА_3 по 1973 рік була зареєстрована та проживала разом зі своєю сім`єю, яка складалась з брата ОСОБА_9 , 1940 року народження, брата ОСОБА_10 , 1945 року народження, сестри ОСОБА_11 , 1947 року народження, сестри ОСОБА_3 , 1949 року народження та брата ОСОБА_12 , 1950 року народження, на території Цебриківської селищної ради за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 724 від 24.04.2025 року.

27.04.1971 року у Палаці одруження м. Одеса було зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_9 у ОСОБА_13 та ОСОБА_4 народилась заявник ОСОБА_15 .

З анкети туриста ОСОБА_16 від 12.03.1990 року вбачається, що до складу її родини входили: чоловік ОСОБА_13 , 1938 року народження, дочка ОСОБА_17 , 1972 року народження, брати ОСОБА_9 , 1940 року народження, ОСОБА_10 , 1945 року народження, ОСОБА_12 , 1950 року народження, а також дві сестри ОСОБА_18 , 1947 року народження, та ОСОБА_3 , 1949 року народження.

21 лютого 1997 року заявник у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міської ради зареєструвала шлюб із ОСОБА_19 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_20 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати заявника ОСОБА_4 померла в м. Одесі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 встановлено, що даний актовий запис не зберігся.

З витягу витяг Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 встановлено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що внесена дата народження становить 18.01.1949 року, тобто існує розбіжність, яку усунути можна лише у судовому порядку.

Вирішуючи дану справу по суті, суд виходить із наступного.

Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Факт родинних відносин, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки вона вважає себе спадкоємцем, а відповідно до п.п. 4.1, 4.2 п. 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Крім того, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З роз`яснень, викладених у п.п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року, тощо.

Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Надані заявником докази, суд визнає належними, допустимими та достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме те, що ОСОБА_3 , датою народження, якої згідно актового запису про народження є « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є однією і тією ж особою, а також є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідно рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Метою встановлення факту родинних відносин є необхідність реалізації заявницею права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити ОСОБА_1 , підтверджується письмовими матеріалами справи, та має юридичне значення, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлено.

Керуючись ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Машкіна Ніна Олександрівна, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин- задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 датою народження, якої згідно актового запису про народження є « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно актового запису про смерть, є однією і тією ж особою;

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідно рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.11.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО