РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1235/25

Провадження № 2/293/760/2025

25 листопада 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

представника позивача Чайківскої Н.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

15.10.2025 адвокат Чайківська Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АМ №1156999 від 24.09.2025, звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. За змістом позовної заяви представник позивача просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи вимогу про зменшення розміру аліментів представник позивача зазначає, що 16.12.2024 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у справі №293/1609/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №293/1610/24 шлюб між сторонами розірвано. На даний час донька ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю.

Крім того, судовим наказом Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2025 у справі №293/297/25 за заявою ОСОБА_6 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви - 21.03.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, на даний час позивач має два виконавчі провадження про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей від різних шлюбів у розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину.

Позивач наразі звертається до суду із позовом про зменшення розміру аліментів до обох стягувачів за аліментами, однак за різними позовами.

Представник позивача вказує, що позивач мобілізований до лав ЗСУ і з 20.02.2025 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . Він як батько дітей приймає участь у їх вихованні та утриманні допомагаючи матеріально та систематично сплачуючи аліменти.

Проте, на даний час його матеріальне становище змінилося, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірах, визначених судом. Позивач згідно довідки №8129 від 09.09.2025 виданої командиром в/ч НОМЕР_1 , з 21.05.2025 по 30.06.2025, з 14.08.2025 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Донецькій області.

Внаслідок безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини він 21.06.2025 отримав поранення (копія довідки № 1905 від 03.07.2025 про обставини травми та копія довідки ВЛК від 07.07.2025 додаються) та мав додаткові витрати на своє лікування.

Крім того, внаслідок інтенсивності служби в умовах воєнного стану, позивач змушений витрачати власні кошти на придбання форми та військового спорядження, оскільки все це приходить в непридатний стан набагато раніше встановленого строку.

Крім того, мати позивача, є пенсіонером за віком та певною мірою перебуває на утриманні позивача, який допомагає їй з лікуванням та сплатою комунальних послуг. Зазначені обставини потребують значних грошових витрат, що, відповідно, погіршує матеріальне становище позивача.

Вказує, що не має змоги сплачувати аліменти в сумі, яка зазначена в судовому рішенні, оскільки після відрахування аліментів з його доходу залишається лише половина, внаслідок чого на утримання позивача та допомоги його матері залишається лише близько 12000,00 грн. Перебуваючи постійно у шаленій небезпеці під обстрілами, позивач з такою сумою на своє утримання почувається безпорадно, оскільки надавати іншу допомогу дітям, крім аліментів, не має змоги.

Враховуючи вище викладе обставини представник позивача просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки ОСОБА_4 з частини заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх його доходів, вважаючи цю суму необхідною та достатньою для утримання та виховання малолітньої дитини.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 21.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Перше судове засідання суд призначив на 09:30 год. 20.11.2025 (а.с.41).

03.11.2025 представник відповідача адвокат Сидорчука М.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АМ №1154417 від 03.11.2025, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Відповідач підтверджує те, що вона має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є позивач по справі. Шлюб між сторонами розірвано. Позивач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі частини заробітку доходу щомісячно з 16.12.2024. Посилання позивача, на те, що з моменту присудження стягнення аліментів у нього значно змінилось матеріальне становища та погіршився стан здоров`я не є обгрутованим, оскільки з моменту набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів сімейний стан позивача не змінився. Крім того, отримані ним травми під час несення служби відносяться до легких. Тому стан здоров`я позивача також не змінився. Окрім того, відповідно до вимог Постанови КМУ N9168, військовослужбовці ЗСУ, при отриманні ними поранень, мають право на додаткові суттєві виплати у зв`язку з лікуванням.

Посилання позивача на те, що він має на утриманні матір-пенсіонерку, яка певною мірою перебуває на його утриманні представник відповідача також просить не приймати до уваги, оскільки, відповідно до пенсійного посвідчення ОСОБА_8 , нараховується пенсія за віком, тобто вона взмозі утримувати себе самостійно.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач в позові фактично визнає, що має постійний дохід, якого вистачає на власне утримання та утримання малолітньої дочки, не заперечує, що розмір аліментів має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини і те що він, як батько, несе основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. А норми сімейного законодавства свідчать про те, що інтереси дитини ставляться в пріоритет над інтересами батьків, інших осіб, які їх заміняють, батьків сторін.

Представник відповідача наголошує, що відповідач ОСОБА_3 не взмозі працювати та будь-яким іншим чином утримувати себе та дитину, оскільки на даний час перебуває в декретній відпустці та зайнята постійним доглядом за дитиною, якій лише недавно виповнилось два роки. Разом з тим, відповідач не скористалась своїм правом на її особисте утримання від позивача, та не подавала заяву до суду про стягнення аліментів на її утримання, передбачених ч.2 статті 84 СК України.

Просить суд не приймати до уваги доводи позивача щодо зростання цін на товари та послуги в Україні, оскільки ціна - це така економічна категорія, яка стосується абсолютно всіх учасників ринкових відносин, в тому числі і відповідача та дитини сторін. Зазначає, що позивач будучи військовослужбовцем має високий дохід у порівнянні з іншими категоріями громадян України (а.с.46-51).

10.11.2025 представник позивача ОСОБА_9 подала до суду відповідь на відзив, в якому звернула увагу суду на те, що позивач вдруге за короткий період часу отримав поранення 21.06.2025 та 25.10.2025, що підтверджується аудіометрією від 27.10.2025 та випискою з медичної картки стаціонарного хворого від 31.10.2025. На момент подання відзиву він перебуває у медичному підрозділі військової частини. На своє відновлення він потребує значних коштів. Ніяких додаткових виплат від держави в зв`язку з його пораненнями він не отримав. Можливо вони і мають місце, однак із тривалими затримками. Крім того перебуваючи під постійною небезпекою він нічим не застрахований від наступного поранення.

Зазначає, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини суттєво не вплине на задоволення її потреб, оскільки законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить задовольнити позов в повному розмірі (а.с.52-63).

20.11.2025 представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав. Просила його задовольнити. Вказала, що позивач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, однак просить частково зменшити їх розмір у зв`язку із зміною його стану здоров`я та необхідністю несення додаткових витрат на його лікування та відновлення. А також просила врахувати ту обставину, що матеріальне становище позивача значно погіршилось у зв"язку з видачею 27.03.2025 судом наказу про стягненя аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання іншої дитини позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказала, що позивачем подано також позов до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з частини заробітку доходу щомісячно на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Просила також врахувати всі викладені нею обставини у відповіді на відзив.

Представник відповідача позов не визнав просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Вказав, що присуджений розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є мінімальним розміром аліментів визначеним у частковому відношенні передбачений сімейним законодавством. Перебуваючи на службі у лавах ЗСУ, відповідач отримує регулярний дохід і може сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Звернув увагу на те, що відповідач перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. Вказав, що сімейний стан та стан здоров`я позивача після постановлення рішення про стягнення аліментів не змінився, тому підстав для зменшення розмір аліментів, передбачених ст.192 СК України не має. Просить відмовити в задоволенні позову.

20.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, постановивши відкласти його ухвалення та оголошення 25.11.2025 об 15 год 00 хв.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено та підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.06.2023 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).

Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 до досягнення дитиною повноліття (а.с.15-19).

Згідно судового наказу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2025 у справі №293/297/25 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.20-21).

Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 09.12.2024 по справі №293/1610/24, шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.22-23)

ОСОБА_2 з 20.02.2025 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 по даний час, про що свідчить довідка в/ч НОМЕР_1 від 09.09.2025 (а.с.24).

В період з 21.05.2025 по 30.06.2025 та з 14.08.2025 по теперішній час ОСОБА_2 (09.09.2025) брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області (а.с.25).

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 03.07.2025 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_2 21.06.2025 отримав ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, вогнепальне кульове поранення правого стегна. Відповідно до довідки ВЛК №2025-0707-0811-3398-7 від 07.07.2025 отримані ОСОБА_2 травми відносяться за ступенем тяжкості до легких (а.с. 26, 27).

Довідка в/ч НОМЕР_1 про доходи із зазначенням інформації про відрахування аліментів за період з 20.05.2025 по серпень 2025 включно свідчить про те, що з липня по серпень 2025 з відповідача половина його доходу стягнуто на утримання аліментів (а.с.31).

Аудіометрія від 27.10.2025, виписка з медичної карти стаціонарного хворого №12217 ОСОБА_2 та довідка про перебування військовослужбовця на лікуванні в медичній роті в/ч НОМЕР_1 свідчать про отримані ним травми та перебування на лікуванні з 26.10.2025 по 31.20.2025 та з 03.11.2025 по 10.11.2025 (а.с.55-57).

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.11.2025 у справі №293/1236/25 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів (а.с.58-59).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічно у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин.

По-перше: зміна матеріального стану платника аліментів, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо).

По-друге: зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними.

По-третє: вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів, суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст.182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача вказала на те, що після винесення рішення про стягнення аліментів від 16.12.2024 у позивача змінилось матеріальне становище, оскільки з нього на підставі судового наказу Черняхівського районного суду від 27.03.2025 стягуються аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2025 до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач перебуваючи на службі у ЗСУ та, виконуючи бойові завдання під час захисту Батьківщини, двічі протягом короткого періоду часу був поранений та перебував на лікуванні, що призвело до значних витрат на відновлення здоров`я.

Підсумовуючи викладене вище, судом встановлено, що дійсно після постановлення рішення від 16.12.2024 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), з позивача стягнуто аліменти на утримання ще однієї доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2025 в розмірі частини заробітку (доходу); також погіршилось здоров`я платника аліментів, що підтверджується довідками про поранення та перебуванням на лікуванні.

Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд приймає до уваги, те що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, разом з тим і не становити надмірний тягар для платника аліментів.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що розмір щомісячних аліментів, визначений рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути зменшений із 1/4 частки до 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів.

Даний розмір аліментів суд вважає своєрідним балансом між потребами на утримання дитини та можливістю батька їх сплачувати, та не створює для нього надмірного тягаря.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи представників сторін, та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у виді сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору, враховуючи суть позову та вимоги Закону України «Про судовий збір» суд залишає за позивачем та не стягує з відповідача.

Керуючись ст. 15, 155, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 (справа № 293/1609/24) відкликати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про сторін по справі.

Позивач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3

адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

РНОКПП НОМЕР_3 ,

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.11.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО