Справа № 306/30/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2025 року (головуюча суддя Жиганська Н.М., повне судове рішення складено 21.07.2025) у справі № 306/30/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 - про усунення перешкод у користуванні житлом та відшкодування майнової шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками (кожен по 1/2 частці) квартири АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 29.09.2008. Їхнє право спільної часткової власності на вказану квартиру зареєстровано 06.10.2008 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 23694480.

Відповідно до інформаційної довідки від 14.10.2024 № 399127279, власником квартири АДРЕСА_2 значиться ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що у червні 2022 року відповідачка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_4 , як її спадкоємець, проводила ремонт системи водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 , під час якого ??відрізала трубу водопостачання, що йшла до квартири АДРЕСА_4 , здійснила підключення водопостачання з вулиці під сходами загального користування. Трубу водовідведення відповідачка проклала під сходами, що ведуть до квартири АДРЕСА_4 , врізалася у систему водовідведення із даної квартири, яку встановлювала ОСОБА_5 .

Після проведення ремонту ОСОБА_2 запустила систему водопостачання у зимовий час за відсутності власниці ОСОБА_1 , що під час морозів призвело до замерзання та розриву труб, внаслідок чого відбулося затоплення квартири АДРЕСА_4 .

За фактом неправомірних дій ОСОБА_2 щодо перешкод у користуванні водопостачанням у серпні 2023 року ОСОБА_1 зверталася у відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, однак у зв`язку з відсутністю складу кримінального та адміністративного правопорушення подальший розгляд звернення було припинено.

Вказувала, що згідно плану-схеми будівлі літери «А» по АДРЕСА_5 від 15-20 липня 1989 року, спільний коридор позначений римською цифрою IX, має площу 3,5 кв.м. та параметри 2,3 м х 1,5 м.

ОСОБА_2 провела реконструкцію спільного коридору, внаслідок чого захопила його частину, що унеможливлює його використання іншими співвласниками, зокрема, створює перешкоди ОСОБА_1 у вільному відкритті дверей до її квартири.

Зазначала, що неправомірними діями ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду позивачці ОСОБА_1 , яка полягає у пошкодженні її квартири внаслідок затоплення та пошкодження її вхідних дверей.

Відповідно до акту обстеження від 12.06.2024, комісією Свалявської міської ради Закарпатської області у належній позивачці квартирі АДРЕСА_4 виявлено пошкодження вхідних дверей у вигляді тріщин, несправності замка, наявні тріщини на стінах, відшарування штукатурки на стелі, пошкодження водопроводу та опалення, які виникли під час тривалої відсутності ОСОБА_1 , а також пошкодження сходів до будинку.

Згідно з висновком експерта № 236 від 02.09.2024 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення виявлених пошкоджень, завданих внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , на день проведення дослідження становить 70 330 грн.

Відповідно до накладної №УУ000054732 від 04.09.2013 вартість броньованих дверей склала 2304,90 грн. Відтак загальний розмір матеріальної шкоди складає 72 634,90 грн.

Посилаючись на дані обставини, позивачка ОСОБА_1 просила суд:

1) зобов`язати ОСОБА_2 привести систему водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 у стан, що існував до проведення ремонту у 2022 році;

2) зобов`язати ОСОБА_2 привести спільний коридор у будинку АДРЕСА_5 до первісного стану відповідно до технічного плану будинку за 1989 рік.

3) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 72 634,90 грн. у відшкодування заподіяної шкоди.

4) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 16 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_2 порушила права позивачки ОСОБА_1 внаслідок проведення ремонтних робіт у сусідній квартирі АДРЕСА_2 .

Позивачем не доведено зміну конфігурації систем водопостачання та водовідведення, не надано ні схеми існуючих мереж водопостачання та водовідведення, ні схеми попередніх мереж, не доведено факт неправомірних дій відповідача щодо самовільного запуску системи водопостачання, на які вказувала ОСОБА_1 у позовній заяві, при цьому розрив труб відбувся у системі опалення, тому вимоги про приведення системи водопостачання та водовідведення у стан, що існував до проведення ремонту у 2022 році є необґрунтованими.

Позивачка повідомила суду, що їй невідомо, яку площу спільний коридор складає наразі, нею не підтверджено належними та допустимими доказами зменшення площі спільного коридору, тому необґрунтованою є вимога про зобов`язання приведення спільного коридору в первісний стан відповідно до технічного плану будинку за 1989 рік.

Також позивачкою не доведено причини виникнення пошкоджень, зафіксованих актом обстеження від 12.06.2024, а саме - пошкодження вхідних дверей у вигляді несправності замка та тріщин, тріщин на стінах, відшарування штукатурки на стелі, пошкодження водопроводу та опалення, які виникли під час тривалої відсутності заявниці, пошкодження сходів до будинку. Відтак не доведено заподіяння майнової шкоди діями чи бездіяльністю відповідача.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новікова І.С. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Також просить здійснити перерозподіл судових витрат - стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у розмірі 4 179 грн та витрати на проведення експертизи у розмірі 16 000 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у відзиві на позов та у судовому засіданні представник відповідача визнав факт проведення ОСОБА_2 ремонту системи водопостачання та водовідведення у належній їй квартирі та у спільному підвалі, де розташовуються загальнобудинкові мережі та труби, що ведуть до квартири позивачки ОСОБА_1 .

При цьому, представник відповідача не надав технічні умови чи будь-які інші документи на підтвердження правомірності проведення таких робіт.

Попри те, що труби у квартирі відповідачки дійсно потребували ремонту, відповідачем не надано доказів перебування загальнобудинкових мереж в аварійному стані, що вимагало від їх співвласників невідкладеного ремонту, проведення якого не можна було узгодити з позивачкою через її відсутність

За відсутності дозвільних документів та згоди інших співвласників на проведення ремонту сантехнічних мереж, дії ОСОБА_2 є неправомірними та такими, що порушили права ОСОБА_1 .

Вважає помилковими висновки про те, що наявність води у системі водопостачання не могла призвести до розриву труб опалення.

Вказує, що позивачем до справи надано достатні докази на підтвердження того, що неправомірні дії відповідачки призвели до пошкодження майна позивачки, а отже наявні підстави для покладення на ОСОБА_2 цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування заподіяної шкоди.

На підтвердження розміру заподіяної шкоди в сумі 72 634,90 грн посилається на накладну від 04.09.2013, згідно з якою вартість броньованих дверей складала 2304,90 грн, а також на висновок експерта №236 від 02.09.2024, відповідно до якого вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення виявлених пошкоджень, завданих внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 на день проведення дослідження становить 70 330 грн.

Стосовно заявлених вимог про приведення загального коридору до попереднього стану вказує, що ОСОБА_2 провела реконструкцію спільного коридору, внаслідок чого захопила його частину, що унеможливлює його використання іншими співвласниками, зокрема, створює перешкоди ОСОБА_1 у вільному відкритті дверей до її квартири.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідач зазначає, що здійснила відповідні дії у межах своїх прав та обов`язків як співвласника, передбачених статтями 358, 382 та 322 ЦК України. Стверджує, що як співвласник спільного майна багатоквартирного будинку відповідачка мала право та обов`язок самостійно вживати заходів для забезпечення його належного технічного стану.

Вказує, що роботи, проведені відповідачкою, мали характер технічного утримання інженерних мереж і були спрямовані виключно на забезпечення функціонування систем водопостачання та водовідведення відповідно до їх призначення. До того ж посилання позивачки на відсутність її згоди на проведення ремонту є безпідставним, оскільки фактична відсутність позивачки унеможливлювала погодження таких дій.

Вимога про приведення системи водопостачання та водовідведення до первісного стану не спрямована на захист прав ОСОБА_1 , яка не надала доказів існування перешкод внаслідок проведених відповідачкою ремонтних робіт із системою водопостачання та водовідведення, не довела факту неможливості користування системою водопостачання та водовідведення після проведення відповідачкою ремонтних робіт.

Посилання позивачки на те, що відповідачка самовільно змінила конфігурацію та захопила частину коридору, що перешкоджає відкриванню дверей до квартири АДРЕСА_4 , не підтверджені належними та допустимими доказами. У матеріалах справи відсутні будь-які технічні документи, що підтверджують зменшення площі або ширини спільного коридору, порівняно з його станом, відображеним у план-схемі 1989 року.

Позивачем не підтверджено коли двері були встановлені, які вони мають габарити, яким був механізм їх відкривання раніше і чим саме він наразі обмежений. Позивачка не довела причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачки та станом доступу до квартири позивачки; не довела порушення свого права користування у результаті дій відповідачки.

Також вказує, що позивачка не надала належних та достатніх доказів на підтвердження складових цивільного правопорушення, не довела протиправність поведінки відповідачки, причинного зв`язку між діями відповідачки та заподіяною шкодою, внаслідок затоплення, не довела що саме проведені відповідачкою ремонтні роботи спричинили затоплення квартири позивачки, а тому вимога про стягнення грошових коштів є необґрунтованою.

Межі розгляду справи апеляційним судом, явка учасників та позиція суду

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення апелянтки та її представника, позицію представника відповідачки, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками (кожен по 1/2 частці) квартири АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 29.09.2008. Ця квартира складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 14.7 кв.м., загальна площа становить 53,0 кв.м. Їхнє право спільної часткової власності на вказану квартиру зареєстровано 06.10.2008 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 23694480, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2024 № 375534640 (а.с.7-8, 9-10).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності від 14.10.2024 № 399127279, власником квартири АДРЕСА_2 , значиться ОСОБА_4 (а.с. 11).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її дочка ОСОБА_2 29.11.2022 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.75).

З наявної у матеріалах справи копії довідки про результати розгляду звернення громадянки ОСОБА_1 від 09.09.2023 вбачається, що 23.08.2023 ОСОБА_1 зверталася в поліцію з приводу того, що її сусідка ОСОБА_2 , із якою вона перебуває у неприязних відносинах, перешкоджає в користуванні водопостачанням, а саме перекрила воду в своїй квартирі. За наслідками перевірки подальший розгляд даного звернення громадянки ОСОБА_1 припинено (а.с.14, 15).

Виходячи з точного змісту позовної заяви слідує, що позивачка на обґрунтування своєї вимоги стосовно затоплення її квартири посилалася на те, що у зимовий період 2022 року відповідачка запустила систему водопостачання, яке призвело до замерзання та розриву труб, внаслідок чого відбулося затоплення квартири позивачки.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

03.06.2024 (майже через півтора роки після того, як за твердженням позивача відбулося затоплення квартири) ОСОБА_1 зверталася до Свалявської міської ради із заявою щодо обстеження пошкодження квартири АДРЕСА_1 , на яку органом місцевого самоврядування було надано відповідь від 17.06.2024 та додано акт обстеження від 12.06.2024 (а.с. 16 та 18).

Актом обстеження від 12.06.2024, складеним комісією Свалявської міської ради, створеної розпорядженням в.о. голови Свалявського міського голови № 103 від 12.06.2024, під час обстеження квартири АДРЕСА_1 виявлено: пошкодження вхідних дверей у вигляді тріщин та несправності замка, наявні тріщини на стінах, відшарування штукатурки на стелі, пошкодження водопроводу та опалення, які виникли під час тривалої відсутності заявниці, а також пошкоджені сходи до будинку. На час складання акту труби теплопостачання замінені. При обстеженні підвалу виявлено, що труби і крани також були замінені (вказано, що фото додаються).

До матеріалів справи позивачем не подано вказаних фото, які додавалися до акту.

У такому акті зазначено, що зі слів заявниці всі вищевказані пошкодження виникли у зв`язку із проведенням капітального ремонту сусідніх квартир, однак комісії не вдалося достовірно з`ясувати причини вищевказаних пошкоджень (а.с. 17-19).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207 (далі Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 цих Правил).

Форма акта визначена у додатку №4 до Правил, зокрема, визначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії їх підписи; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та скріплюється підписами потерпілої та винної сторони.

Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують протиправність поведінки відповідача, факт спричинення збитків, повинна обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування, довести наявність зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, тобто у такій категорії справ саме особа, якій спричинено шкоду, повинна бути зацікавлена у належному складанні акта про залиття квартири, цей обов`язок покладається на цю особу, оскільки саме належно оформлений відповідно до вимог зазначених Правил акт про залиття квартири є належним доказом при зверненні до суду.

Із наданого до справи акту обстеження від 12.06.2024 слідує, що обстеження квартири позивачки було проведено майже через рік та шість місяців після події залиття належної їй квартири; акт не містить висновку про протиправні дії будь-якої особи, які спричинили залиття; ним не встановлено причин такого залиття; не містить відомостей щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Надалі, 21.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до судового експерта ФОП Корчинського Р.Б. із заявою про проведення будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) Чи є пошкодження в приміщеннях квартири АДРЕСА_6 , які виникли в результаті затоплення?

2) Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень в приміщеннях квартири АДРЕСА_6 ?

Відповідно до висновку експерта № 236 від 02.09.2024 у приміщеннях квартири АДРЕСА_6 , виявлено пошкодження, які виникли в результаті затоплення (залиття) квартири. Вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення виявлених пошкоджень, завданих внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_6 на день проведення дослідження становить 70 330 грн (а.с.22-40).

Отже, у висновку експерта від 02.09.2024 зазначено, що проведено дослідження квартири АДРЕСА_6 . Крім того, у договорі дарування від 29.09.2008, на підставі якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули право на квартиру АДРЕСА_1 (кожен по частці), та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено, що квартира складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 14.7 кв.м., загальна площа становить 53,0 кв.м. В той же час, у висновку експерта від 02.09.2024 зазначено, що квартира АДРЕСА_6 , загальна площа квартири 98,06 кв.м, є три житлові кімнати (а.с.24). Також як в дослідницькій, так і в заключній частині висновку вказано про пошкодження виявлені у двох житлових кімнатах (а.с.24, 27).

Таким чином, висновок експерта від 02.09.2024, представлений позивачем та на який позивач (апелянт) посилається як на доказ, що підтверджує вартість ремонтних робіт, які необхідно провести та, відповідно, розмір заподіяної шкоди (70330,00 грн) - не може бути визнаний як належний та достовірний доказ залиття квартири АДРЕСА_1 , та доказ конкретних дій чи бездіяльності відповідача, унаслідок яких відбулось залиття вказаної квартири.

Окрім того, як зазначено вище, в акті обстеження від 12.06.2024 комісією було зазначено, що причини затоплення квартири позивачки встановити неможливо.

До матеріалів справи не надано належних і допустимих доказів своєчасного фіксування залиття квартири позивачки, тієї обставини, що таке залиття сталося внаслідок дій чи бездіяльності відповідачки, а також те, що дії відповідачки перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками залиття квартири позивача.

Посилання скаржника на відсутність дозвільних документів та згоди інших співвласників на проведення ремонту сантехнічних мереж саме по собі не підтверджує ту обставину, що залиття квартири позивачки сталося внаслідок дій чи бездіяльності відповідачки.

Отже, відсутність доведеного складу цивільного правопорушення виключає можливість покладення на відповідачку відповідальності за відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач свого обов`язку як особа, яка звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, щодо подання належних і допустимих доказів, які б свідчили про протиправність поведінки відповідача і те, що саме протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною завдання їй збитків, які виникли, як наслідок такої протиправної поведінки, суду не надала, із поданих позивачем доказів цього встановити неможливо, тому суд не має можливості визначити дані обставини.

Стосовно посилань скаржника на те, що ОСОБА_2 провела реконструкцію спільного коридору, внаслідок чого захопила його частину, що унеможливлює його використання іншими співвласниками, зокрема, створює перешкоди ОСОБА_1 у вільному відкритті дверей своєї квартири, слід зазначити таке.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту захоплення спільного коридору, проміри, площу та конфігурацію такого захоплення, не підтвердила, що таке захоплення перешкоджає позивачу у вільному відкритті дверей власної квартири, а відповідні доводи ОСОБА_1 є голослівними та ґрунтуються на припущеннях.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно вирішення місцевим судом вимоги про приведення системи водопостачання та водовідведення до первісного стану, при цьому оскільки у скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новікова І.С., просить задовольнити її позов у повному обсязі, судова колегія зазначає таке.

Враховуючи визнаний сторонами аварійний стан системи водопостачання та водовідведення, що потребували ремонтних робіт, позовна вимога про приведення системи водопостачання та водовідведення до первісного стану не спрямована на захист прав чи інтересів ОСОБА_1 .. Позивачка не надала доказів існування у неї перешкод внаслідок проведених відповідачкою ремонтних робіт із системою водопостачання та водовідведення, які б утруднювали чи унеможливлювали позивачеві користування системою водопостачання та водовідведення, спричиняє технічні ускладнення або погіршення умов користування інженерними мережами.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Оскільки за результатом розгляду апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для стягнення на користь позивача судового збору та витрат за проведення експертизи, а понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року.

Головуюча:

Судді: