Провадження № 2-о/357/438/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківська міська рада Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заяви. Рух справи.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі «Заявник») звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Білоцерківська міська рада Київської області (далі «Заінтересована особа»).

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.

Заявнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого на підставі рішення виконавчого комітету Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області №15 від 10.02.2009 року на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При прийняті вказаного рішення та видачі свідоцтва про право власності на будинок були допущені помилки, які перешкоджають Заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд.

Так, у рішенні виконавчого комітету Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 15 від 10.02.2009 року (п.2) та свідоцтві про право власності на нерухоме майно моє прізвище записано, як « ОСОБА_1 », що не збігається із записом прізвища Заявника в паспорті громадянина України, що був виданий міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області від 26.09.1995, де її прізвище зазначене, як « ОСОБА_1 ».

З приводу виправлення зазначеної помилки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, Заявник звернулася до старости с. Томилівка, проте отримала повідомлення про те, що Томилівський старостинський округ не має статусу відокремленої юридичної особи немає повноважень щодо прийняття рішення про виправлення помилок та рекомендовано звернутися до Білоцерківської міської територіальної громади.

08.09.2025 року Заявник звернулася до Білоцерківської міської територіальної громади з проханням внести відповідні зміни до правовстановлюючих документів, проте отримала повідомлення від 22.09.2025 року з роз`ясненням, що для вирішення зазначеного питання рекомендовано звернутися до суду в порядку окремого провадження.

Внаслідок такої помилки, у Заявника на даний час, виникла невідповідність між документом, що посвідчує мою особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я.

У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Факт належності Заявнику правовстановлюючого документу на житловий будинок, підтверджується наступними доказами, а саме: копією паспорта серії НОМЕР_1 , де прізвище вказано « ОСОБА_2 »; копією рішення виконавчого комітету Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 10.02.2009 № 15, де прізвище у вступній частині та п.3 вказано правильно « ОСОБА_2 »; копією акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 28.12.2008 року.

За таких умов Заявник вимушена звернутися до суду та просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.05.2009 року Виконавчим комітетом Томилівської сільської ради.

10.10.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 30).

У судові засідання Заявник/її представник не з`явилися, до канцелярії суду Заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити (а.с. 35).

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 34). Про причини неявки не повідомив, заперечень, пояснень, жодних заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Заявнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого на підставі рішення виконавчого комітету Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області №15 від 10.02.2009 року на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У рішенні виконавчого комітету Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 15 від 10.02.2009 року (п.2) та свідоцтві про право власності на нерухоме майно моє прізвище записано, як « ОСОБА_1 », що не збігається із записом прізвища Заявника в паспорті громадянина України, що був виданий міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області від 26.09.1995, де її прізвище зазначене, як « ОСОБА_1 » (а.с.4, 6-8).

З приводу виправлення зазначеної помилки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, Заявник звернулася до старости с. Томилівка, проте отримала повідомлення про те, що Томилівський старостинський округ не має статусу відокремленої юридичної особи немає повноважень щодо прийняття рішення про виправлення помилок та рекомендовано звернутися до Білоцерківської міської територіальної громади (а.с. 20, 21).

08.09.2025 року Заявник звернулася до Білоцерківської міської територіальної громади з проханням внести відповідні зміни до правовстановлюючих документів, проте отримала повідомлення від 22.09.2025 року з роз`ясненням, що для вирішення зазначеного питання рекомендовано звернутися до суду в порядку окремого провадження (а.с. 22, 23).

Факт належності Заявнику правовстановлюючого документу на житловий будинок, підтверджується наступними доказами, а саме: копією паспорта серії НОМЕР_1 , де прізвище вказано « ОСОБА_2 »; копією рішення виконавчого комітету Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 10.02.2009 № 15, де прізвище у вступній частині та п.3 вказано правильно « ОСОБА_2 »; копією акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 28.12.2008 року (а.с. 9, 10-16, 17-19).

Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до пункту 12 Постанови пленума Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавити: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які зацікавлені у встановленні факту.

Висновки суду.

Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею обставини.

Суд приходить до висновку про те, що заяву необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.4, 10, 81, 264, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківська міська рада Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.05.2009 року Виконавчим комітетом Томилівської сільської ради.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа Білоцерківська міська рада Київської області, місцезнаходження: вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, місто Біла Церква, Київська область, 09117, .

Повне судове рішення складено 17.11.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров