Справа № 638/4653/22
Провадження № 2/638/5035/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Заварзи Т.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Шевченко Т. В.,

третя особа ОСОБА_1 ,

за результатами підготовчого засідання у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2024 року вищевказаний позов залишено без розгляду.

13 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу суду.

Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 14 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Заварза Т.В. та матеріали справи передані в провадження судді.

Ухвалою суду від 27 травня 2025 року суддею прийнято до свого провадження цивільну справу, розгляд справи прийнято проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання повторно не з`явився. До суду повірнулася повістка з відміткою про її вручення ОСОБА_1 , третя особа у вказаній справі - батько позивача.

У ході підготовчого судового засідання судом встановлено, що позивача відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15 листопада 2023 року №327 визнано зниклим безвісті, що підтверджується відповідю заступника командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_5 від 07 травня 2024 року за доповіддю посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Згідно з листа начальника СУ Головного Управління Національної поліції України в Харківській області полковника поліції Сергія Болвінова, № 30983/119-02/24-2024 від 02.12.2024 на № 638/4653/22 від 25 листопада 2024 року повідомлено, що 13 грудня 2023 року слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадження №0002647 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно пояснень Головного сержанта 1 штурмового взводу 12 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 майстер сержант ОСОБА_6 від 11 лютого 2024 року молодрний сержант ОСОБА_2 15 листопрада 2023 року знаходився на передовій позиції та спостерігав за рухом ворога. Останньому поступив наказ переміститися в укриття. Після закінчення обстрілу стало відомо, що в місці, де знаходився молодний сердант ОСОБА_2 , відбувся підрив невідомого вибухового пристрою, при огляді місця тіло військовослужбовця не знайдено, з?ясувати місце знаходження та спроби встановити радіозв?язок з ним, позитивних результатів не дали.

Отже, з викладеного вбачається, що позивач ОСОБА_2 перебував на службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Те, що військовослужбовець ОСОБА_2 на день проведення судового засідання є зниклим безвісти за особливих обставин підтверджується і рядом інших доказів, наданих третьою оособою ОСОБА_1 - батьком позивача, зокрема, відповіддю секретаря Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 19.09.2025, відповіддю Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 09.10.2025 № 222/кш/ НОМЕР_4 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний суд у своїй постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 484/40/21 зазначив про наступне: «Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством".

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_2 є військовослужбовцем та рахується зниклим безвісти за особливих обставин.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, поряд із розумними строками розгляду справи судом, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, статус позивача, який на сьогоднішній день рахується зниклим безвісти за особливих обставин, унеможливлює здійснення ним процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Норми п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України щодо зупинення провадження у справі містять імперативну вимогу щодо обов`язку суду зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Таке зупинення носить тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Суд враховує також правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наведену у постанові від 28.05.2025 у справі № 473/4906/23 (провадження № 61-1072св25), в якій касаційний суд дійшов висновку про те, що конструкція норми пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України (аналогічна за змістом пункту 3 частини першої статті 227 ГПК України) має імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок зупинити провадження у справі із цієї підстави, незалежно від наявності у сторони представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), ціни позову, виду вимог, що розглядаються у провадженні, чи будь-яких інших чинників.

Суд також зважає на висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 червня 2025 року у справі № 922/4460/21, де розглядалося питання щодо обов`язку суду зупинити провадження у зв`язку зі зникненням безвісти боржника.

Суд не може порушити основні засади судочинства, фактично позбавивши позивача права на реалізацію його процесуальних прав.

Третя особа ОСОБА_1 подав до суду клопотання, у якому просив визнати його - батька позивача, представником позивача, позивачем по справі.

З цього приводу суд зазначає, що заміна позивача Цивільним процесуальним кодексом України не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти справу до свого провадження, провести підготовче провадження та призначити підготовче засідання у справі.

Керуючись статтями 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 638/4653/22 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису щодо реєстрації, витребування майна, визнання договору удаваним та недійсним, зупинити до припинення відносно позивача ОСОБА_2 обставин, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Зобов`язати учасників справи повідомити суд про припинення існування обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. В. Заварза