Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2025 Справа №607/7580/25 Провадження №2/607/2859/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (надалі ТзОВ «Коллект центр») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором №010/12087/82/786562 від 15.01.2020 в розмірі 25 912,12 грн., а також 2 422, 40 грн. понесених витрат на сплату судового збору та 9 000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що15.01.2020 ОСОБА_1 подано заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/12087/82/786562, у подальшому укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,9%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником за Кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. 30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором №010/12087/82/786562. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/12087/82/786562, який було укладено первісним кредитором із відповідачем. Таким чином, позивач вважає, що ТзОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 010/12087/82/786562 від 15.01.2020 року. У порушення умов договору, відповідач не виконав свого обов`язку, в результаті чого, станом на день формування позовної заяви, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 010/12087/82/786562 від 15.01.2020 року, що підлягає стягненню з позичальника становить 25 912,12 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 13 986,47 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6 268,61 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 5 657,04 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, з підстав наведених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив

15 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» за №010/12087/82/786562.

На підставі зазначеної заяви банк зобов`язався відкрити картковий рахунок відповідачу у гривні, випустити та надати клієнту картку, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням персональної картки або їх реквізитів відповідно до правил платіжних систем, правил та тарифів на ведення обслуговування карткових рахунків фізичних осіб, зокрема, на наступних умовах.

У п.1.3. заяви погоджено, що максимальний розмір кредиту відповідачу складає 500 000,00 гривень в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту.

Згідно п.1.4.1. Заявки, сторонами зазначено, що розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 10 000,00 гривень.

Процентна ставка за користування кредитом відповідно до п.1.6. Заявки складає 39,9%.

Банк зобов`язання за договором про комплексне банківське обслуговування виконав, надавши можливість ОСОБА_1 користуватися грошовими коштами в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 15.01.2020 року по 30.11.2021 року.

30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-47, за яким на умовах, встановлених цим договором первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників.

Згідно витягу з реєстру боржників від 15.12.2021 року до договору відступлення прав вимоги від 30.11.2021 року №114/2-47, право вимоги було відступлене, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 січня 2020 року № 010/12087/82/786562.

У п.2.2. договору зазначено, що відступлення новому кредитору зазначених у попередньому реєстрі боржників права вимоги відбувається за умови виконання новим боржником п. 3.2. Договору та з моменту підписання сторонами реєстру боржників.

У відповідності до п.3.1. Договору, загальна вартість права вимоги складає 4 774 940,58 гривень. Згідно п. 3.2. Договору, новий кредитор здійснює оплату договору протягом 2-х робочих днів з моменту підписання договору.

Факт виконання п.3.2. Договору підтверджується копією платіжного доручення від 30.11.2021 року №306770027.

Реєстр прав вимоги було підписано сторонами договору 15 грудня 2021 року.

10 січня 2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги №10-01/2023, за яким на умовах, встановлених цим договором первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року №10-01/2023,, право вимоги було відступлене, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 січня 2020 року № 010/12087/82/786562.

У п.5.2. Договору зазначено, що права вимоги вважаються відступленими в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі.

Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором від 10.01.2023 року №10-01/2023 було підписано 10 січня 2023 року.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами - не виконав.

Доказів зворотного відповідачем надано не було.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 січня 2020 року №010/12087/82/786562 становить 25912,12 гривень та складається з:

- основна сума боргу 13 986,47 гривень;

- заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 6 268,61 гривень;

- заборгованість за процентами, нарахованими за період із 10.01.2023 по 25.03.2025 5 657,04 гривень

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані відповідачем кошти, в добровільному порядку ТОВ «Коллект Центр» не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованостіКредитним договором №010/12087/82/786562 від 15.01.2020 у повному розмірі 25 912,12 грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір №04/10-2024 про надання правової допомоги від 28.02.2025, укладеного між ТОВ «Коллект центр» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 ,заявку на надання юридичної допомоги №18 від 01.02.2025 р., підписану між ТОВ «Коллект центр» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та Витяг з Акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року, яким сторони погодили надання правових послуг, Тарифи на послуги фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та Платіжна інструкція кредитового переказу коштів № від 25.03.2025 про перерахунок ТОВ «Коллект Центр» - ФОП ОСОБА_2 81 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно Договору №04/10-2024 від 04.10.2024 року про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування з відповідача таких витрат в заявленому розмірі, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та є завищеним.

Визначаючи розмір витрат, які підлягають відшкодуванню, суд враховує те, що справа про стягнення кредитної заборгованості є справою, у якій вже склалася стала судова практика та яка не потребує додаткового вивчення норм законодавства та правових позицій, характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також критерій їх необхідності, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи.

З урахуванням наведеного суд стягує з відповідача на користь позивача 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та необхідних процесуальних дій сторони.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем ТОВ «Коллект Центр» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01135, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) заборгованість за Кредитним договором №010/12087/82/786562 від 15.01.2020 в розмірі 25 912 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 12 коп., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан