Провадження № 2/734/852/25 Справа № 734/2541/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Бузунко О.А.,

за участю секретарів судового засідання Лутчак І.С., Шапки О. О.,

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

третіх осіб, які не які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав.

Позивач вимоги мотивує тим, що з відповідачкою вони мають троє дітей, двоє з яких неповнолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для відповідачки діти нічого не значили і не значать, вона зовсім не піклується про них та не займається їх вихованням та навчанням. Вона не приймає ніякої участі у житті дітей, не цікавиться їх життям та потребами.

Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання не з`являлась, повідомлення про виклик направлялись за місцем реєстрації, повернулись не врученими з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про виклик в судове засідання 11 листопада 2025 року також викликалася в телефонному режимі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району в судове засідання не з`являвся, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та представника третьої особи.

Позивач в судовому засіданні повідомив суду, що мати дітьми не займається, лише періодично приходить. До 2023 року вони проживали разом, але дружина зловживає спиртними напоями, тому він їй купив будинок в с. Косачівка Чернігівського району Чернігівської області, де вона наразі і проживає. Мати з дітьми спілкується рідко. В червні липні 2025 року він з сином ОСОБА_5 їздив на риболовлю і вони заїжджали до відповідачки, потім бачилися 24 серпня 2025 року, на весіллі у старшої доньки. Коли відповідачка не п`є, вона дійсно доглядає за дітьми, але це бувало з періодичністю 2 тижні на 2 тижні.

ОСОБА_2 повідомив суду, що мама востаннє дзвонила через 3 дні після весілля його старшої сестри, яке було в серпні 2025 року. Вона йому телефонує приблизно 1 раз на 2 тижні (запитує, як справи), але більше її цікавить коли до неї приїде тато. Бачаться вони періодично, ініціатором зустрічі виступає як мама, так і він. ОСОБА_6 питаннями, пов`язаними з їхнім вихованням, утриманням, піклуванням займається батько. Мама зловживає спиртними напоями. ОСОБА_7 повідомив суду, що хоче, щоб була збережена сім`я і не хоче, щоб мама була позбавлена батьківських прав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив суду, що з мамою спілкуватись не хоче, мама або кричить або запитує за тата. До весілля сестри в серпні 2025 року маму бачив у 2024 році. В 2023-2024 роках він приїжджав їй допомагати, тоді міг залишатися у неї на 2-3 дні. Їх повністю утримує батько, мама не працює, зловживає спиртними напоями. ОСОБА_8 вважає доцільним позбавлення мами батьківських прав.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 повідомила суду, що в її ранньому віці маму позбавили батьківських прав стосовно неї. Коли вони були всі разом, мама 1-2 тижні могла бути вдома, твереза, і тоді все було добре, а потім просто могла зникнути на місяць. Брат ОСОБА_7 періодично спілкується з мамою, щодо ОСОБА_8 він більш категоричний і не говорить про неї. ОСОБА_10 під час зустрічей завжди в стані алкогольного сп`яніння. Вона ніколи не була зацікавлена в навчанні, уроки з ними не вчила, це робив тато. Мама до всього ставиться безвідповідально. Востаннє вона з нею бачилася на своєму весіллі в серпні 2025 року.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_11 (соціальний працівник Центру надання соціальних послуг ОСОБА_12 ) повідомила суду, що з родиною вона працює давно, знає родину, оскільки та перебувала на обліку. Мама останнім часом залишала дітей і йшла по друзям в запій. Коли мама поверталася, певний час вона не пила, господарювала, а потім знову зникала. І така ситуація відбувалася постійно. Мама ніде не працювала, діти повністю на утриманні батька завжди були. ОСОБА_13 також повідомила суду, що мама любить дітей, але її пагубна звичка негативно на неї впливає.

Під час судового розгляду цивільної справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками дитини є: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 (а.с. 19), відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками дитини є: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 (а.с. 20).

Відповідно до акту від 27 травня 2025 року про обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , в ході перевірки комісія встановила, що ОСОБА_1 проживає у власному будинку по АДРЕСА_1 у складі: ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_3 син, ОСОБА_2 син. ОСОБА_1 в повному обсязі забезпечує для своїх двох дітей належні умови, які на даний час з ним проживають. Комісія рекомендує ОСОБА_1 звернутися до відповідних органів з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , так як вона з ними не проживає та участі у вихованні та утриманні неповнолітніх дітей не бере (а.с.25).

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.76-77).

Обов`язковим елементом ухилення від виконання батьківських обов`язків, як підстава позбавлення батьківських прав, що передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в якнайкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин невиконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України оцінюється у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі. Відповідно до ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19.

Щодо нотаріально посвідченої заяви відповідачки ОСОБА_4 від 23.05.2025 про відмову від своїх батьківських прав на неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Вказані заяви не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини. Вказана позиція також узгоджується з постановою КЦС ВС від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно своїх синів є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері по відношенню до синів батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дітей.

В судовому засіданні встановлено, що мама спілкується з дітьми, періодично з ними бачиться. Сторонній спостерігач ОСОБА_11 також підтвердила суду позитивне ставлення матері до своїх дітей, їх періодичне спілкування, проте за певної алкогольної залежності мама не в повній мірі виконує свої обов`язки.

У ч. 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 15 листопада 2023 року в справі № 932/2483/21, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 07 лютого 2022 року в справі № 759/3554/20, від 26 липня 2021 року в справі № 638/15336/18).

Висновок виконавчого комітету Киїнської сільської ради від 16 вересня 2025 року про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав з тих підстав, що мама зловживає спиртними напоями, неодноразово проходила лікування, схильна до бродяжництва, не є достатньо об`єктивним та обґрунтованим, оскільки не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, а також переконливих доводів щодо доцільності позбавлення батьківських прав, якими сільська рада керувалася під час прийняття рішення. Зазначений висновок не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку матері загрози для дітей, їх здоров`я та психічного розвитку, а тому не враховується судом. Висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дітей та необхідності в такий спосіб захисту їх прав.

ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України».

Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батька до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини(постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено саме на позивача.

На думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав не відповідатиме інтересам самих дітей. Відсутність у дітей на цьому етапі життя тісного психологічного зв`язку з матір`ю не виключає можливість налагодження між ними відносин у майбутньому.

В судовому засіданні встановлено, що поведінка відповідачки загалом свідчить про її бажання як матері брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, її спроможність та волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки.

Приймаючи до уваги, що судом не встановлено фактів умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, вчинення нею будь-якого негативного психологічного тиску на свою дитину, спричинення дитині будь-якої моральної чи фізичної шкоди, тому суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст.164 СК України для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Проте встановлені судом обставини справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Верховний Суд у своїх постановах звертає увагу, що залишення поза увагою попередження суду про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків в подальшому може бути визнано достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, від 06 березня 2024 року в справі № 317/2256/22, від 09 червня 2023 року в справі № 591/6037/21).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про можливі наслідки у разі неналежного виконання батьківських обов`язків позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /,

ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 /,

Служба у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району /вул. Шкільна, 18А, с. Трисвятська Слобода Чернігівського району Чернігівської області/,

ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 /,

ОСОБА_3 / АДРЕСА_1 /, про позбавлення батьківських прав.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2025 року.

Суддя Олена БУЗУНКО