ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8385/25
Провадження № 2-о/362/225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.25 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

присяжних Дмитренко С.В., Штепи О.В.,

за участі секретаря судового засідання Тельнової О.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

прокурора Кравченка Ю.В.,

зацікавленої особи ОСОБА_2 ,

адвоката Твердохліба М.М.,

особи, стосовно якої вирішується питання про надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою лікаря-психіатра КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» ОСОБА_1 , заінтересовані особи: , ОСОБА_2 ; особа відносно якої вирішується питання ОСОБА_3 , про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу хворого,

в с т а н о в и в:

27.10.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява лікаря-психіатра КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_1 в якій він просить винести рішення про госпіталізацію в примусовому порядку пацієнта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою обстеження та лікування, оскільки він за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати необхідність стаціонарної допомоги в психіатричній лікарні та являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, страждає на тяжкий психічний розлад згідно ст.. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.10.2025 року о 14.00 год. був доставлений до КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» за направленням територіального психіатра КНП «Броварської багатопрофільної клінічної лікарні», у супроводі співробітників поліції - капітана, старшого дільничного ОСОБА_4 (КОП № 163200), за рішенням Броварського міськрайонного суду про проведення примусового психіатричного огляду.

Підставою для госпіталізації були факти із представленої наявної медичної документації, психічно хворіє з 2011 року, після психотравмуючої ситуації-смерті дядька. Неодноразово проходив примусове лікування в «ОПНМО». Після останньої виписки умов амбулаторного примусового психіатричного лікування не дотримувався, підтримуючого лікування не приймав, поведінка та психологічний стан пацієнта залишалися не стабільними, проявляв агресію до батьків, сусідів та оточуючих. Неодноразово здійснював протиправні дії відносно членів сім`ї, неадекватно поводиться, конфліктував з сусідами, погрожував їм, бив вікна в будинку, псував електромережу в зв`язку з чим неодноразово викликалась поліція.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2025 року заяву лікаря-психіатра КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_1 залишено без руху з наданням заявнику строку протягом двох днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с.33-34).

У встановлений в ухвалі суду строк, заявник усунув недоліки позовної заяви, подавши нову редакцію заяви.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі за заявою лікаря-психіатра КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_1 , заінтересовані особи: особа відносно якої вирішується питання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу хворого. Призначено розгляд справи до судового розгляду в порядку окремого провадження за участю двох присяжних та залучено адвоката (а.с.41-42).

У судовому засіданні лікар-психіатр підтримав заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 , оскільки останній, маючи тяжкий психічний розлад та не даючи згоду на свою госпіталізацію несе загрозу здоров`ю та життю оточуючих. Пояснив, що хворому встановлений діагноз «Параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, виражений психопатоподібний тип дефекту. Афективно-маячний синдром. Психомоторне збудження. Зазначає, що із анамнезу хворий неодноразово проходив курс лікування у 2014 році, з діагнозом «Депресія» лікувався амбулаторно у дільничного психіатра, депресія пройшла і змінилась гіпоманіакальним станом, у березні-квітні 2015 з діагнозом «Біполярний, афективний розлад. Гіпоманіакальний синдром», в березні 2017 з «Шизоафективний розлад. Афективно-агрипнічний синдром», у червні 2018 року лікувався з діагнозом «Наслідки перинатальної патології зі стійким цефалічним синдромом у хворого на шизоафективний розлад», з 2018 року багаторазово поступав до «ОПНМО» за направленням районного психіатра. Відмовлявся давати згоду на госпіталізацію, тому госпіталізація вирішувалась через суд. В березні 2019 року діагноз змінений на «Шизофренію», стан погіршився, стан став вкрай неадекватним. Всього більше 20 разів госпіталізувався з діагнозом «Шизофренія» Вважає, що хворий потребує психіатричної допомоги.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги заяви.

ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечував, оскільки він вивчив всі молитви, а також у нього є цивільна дружина із дитиною, які зараз знаходяться в Дубаях, а тому він хоче поїхати до них, але його мати хоче відправити його у лікарню.

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у судовому засіданні просила заяву задовольнити, оскільки син її був виписаний із лікарні у березні 2025 року, але він відмовляється приймати ліки та вже багато натворив горя щодо них та сусідів. Постійно всі підпалює.

Представник особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію - адвокат Твердохліб М.М. у судовому засіданні просив ухвалити рішення у відповідності до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», зокрема зазначив що ОСОБА_3 потребує лікування, і отримання лікування в інтересах ОСОБА_3 .

Заслухавши думку, доводи та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За приписами частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

У силу частин першої, другої статті 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів.

Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги або про госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, який подав заяву, адвоката чи законного представника особи, стосовно якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 доставлений у КНП КОР «ОПНМО» 24.10.2025 року о 14:00 в супроводі працівників поліції та враховуючи направлення територіального психіатра КНП «Броварської багатопрофільної лікарні».

Підставою для госпіталізації були факти із представленої наявної медичної документації, неодноразові випадки домашнього насильства над матір`ю, агресія до сусідів, антисоціальна поведінка ОСОБА_3 , відмова від психіатричної допомоги, що підтверджується протоколами поліції Броварського РУ ПГУ- складено 5 актів, заявою матері та сусідів територіальний психіатр ОСОБА_5 звернулася до Броварського Міськрайонного суду Київської області який 24.10.2025 року виніс рішення про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд ОСОБА_3 .

В судовому засіданні мати ОСОБА_3 просила задовольнити заяву, оскільки її син був виписаний у березні, але вже встиг наробити багато горя щодо них і сусідів.

У силу частини другої статті 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів КНП КОР «ОПНМО» 24.10.2025 щодо психіатричного обстеження ОСОБА_3 , останньому встановлено діагноз «Параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, виражений психопатоподібний тип дефекту. Афективно- маячний синдром. Психомоторне збудження».

Крім того, комісія лікарів - психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_3 потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні з метою обстеження та лікування для попередження суспільно-небезпечних дій.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Нормою статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово -психіатричної експертизи посмертно.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

За приписами частини третьої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод визначено право людини на свободу, однак пункт «е» цієї статті передбачає затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Оцінивши докази у справі за внутрішнім переконанням, суд зазначає, що наявні достатні та переконливі підстави вважати, що ОСОБА_3 страждає на психічний розлад і відмовляється приймати лікування, не надає згоду на госпіталізацію.

Матеріали справи підтверджують необхідність його госпіталізації у психіатричному закладі з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки вбачаються підстави, передбачені статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди, як то вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

За встановлених судом обставин заяву належить задовольнити.

Щодо заперечень ОСОБА_3 стосовно його незгоди із задоволенням заяви про надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку суд зазначає, що у даному випадку ОСОБА_3 не наведено мотивів його незгоди із вказаною заявою. Сам лише факт заперечення не є обставиною, яка виключає можливість задоволення такої заяви лікаря-психіатра. Тому заперечення ОСОБА_3 судом відхиляються.

На підставі пункту 9 частини першої статті 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення.

Керуючись статтями 263-265, 273, 293, 294, 339-342 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву лікаря-психіатра КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_1 , заінтересовані особи: особа відносно якої вирішується питання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу хворого - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» для надання відповідної психіатричної допомоги.

Рішення суду є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.11.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко

Присяжні С.В. Дмитренко

О.В. Штепа