Провадження № 4-с/712/21/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ШЕВЧЕНКО О.П.

з участю адвоката МІЩЕНКА С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців 17), суб`єкт оскарження: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: м. Київ, вул. Саксаганського 110), стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Український Інноваційний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що заочним рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 травня 2021 року у справі №712/11422/17 позов ОСОБА_2 до ПАТ "Український інноваційний банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості по заробітній платі та зобов`язання внести запис до трудової книжки задоволено частково.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за період з 01.07.2016 року до 13.09.2017 року в сумі 59 029,84 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 142,63 грн., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578,06 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 142,72 грн., та витрати за надання правової допомоги в сумі 11 791 грн., а всього 129 684,30 грн.

Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади головного менеджера Черкаського центрального відділення Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 13 вересня 2017 року та зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" внести в трудову книжку ОСОБА_2 запис про звільнення з 13 вересня 2017 року відповідно до статті 38 КЗпП України.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 31.01.2023 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 невиплаченої заробітної плати за період з 01 липня 2016 року до 13 вересня 2017 року в сумі 59 029,84 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5 142,63 грн., компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578,06 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 142, 72 грн., та витрат за надання правової допомоги в сумі 11 791 грн., а всього 129 684,30 грн., скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 у цій частині задовольнити частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за період з 01 липня 2016 року до 13 вересня 2017 року в сумі 59 029 гривень 84 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 142 гривні 63 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578 гривень 06 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 142 гривні 72 коп. відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в сумі 9 491 грн. 76 коп.

На виконання рішення у справі №712/11422/17 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку 14.03.2024 року до банку надійшла постанова старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інни Леонідівни про відкриття 22.02.2024 виконавчого провадження ВП №74237767 про: стягнення заборгованості у розмірі 71 750,53 грн.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження через ідентифікатор доступу, зазначений і постанові про відкриття виконавчого провадження, стало відомо, що в межах цього провадження 22.02.2024 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інною Леонідівною винесено: постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 7 175,05 грн.; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 195,30 грн.

Вказані постанови до ПАТ «УКРІНБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку не надходили та про їх зміст стало відомо з матеріалів виконавчого провадження.

Вважає вказані постанову від 22.02.2024 про відкриття виконавчого провадження №74237767, постанову від 22.02.2024 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №74237767, постанову від 22.02.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №74237767 неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони винесені з порушенням норм чинного законодавства.

Вказує, що 24 грудня 2015 року Правлінням Національного Банку України було прийнято Постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24 грудня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22 березня 2016 року Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Низкою судових рішень було визнано неправомірними зазначені вище рішення НБУ та ФГВФО про введення в банку тимчасової адміністрації та ліквідації (справи №826/1162/16, №826/5325/16).

Власниками ПАТ «УКРІНБАНК» було ініційовані зміни в частині найменування - змінено найменування ПАТ «УКРІНБАНК» на Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», скорочена назва ПАТ «УКРІНКОМ».

Керівником Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (ПАТ «УКРІНКОМ») починаючи з 13.07.2016 та до цього часу згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Ільюченко А.М. Місце реєстрації юридичної особи: 93404, Луганська обл. місто Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. З-А, ідентифікаційний номер юридичної особи 05839888.

Проте, згідно норм спеціального законодавства, визнання неправомірними рішень про ліквідацію банку не зупиняє процедуру ліквідації.

Чинне законодавство та судова практика визначають, що зі скасуванням рішень про введення в банку ліквідаційної процедури, процедура ліквідації продовжується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а повноважним суб`єктом на управління неплатоспроможним банком є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 10.08.2020р. № 1485 було продовжено процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку та призначено уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича, та делеговано повноваження, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказане рішення в судовому порядку або уповноваженим органом не скасовано та є чинним.

Таким чином, виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», продовжується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб шляхом призначення уповноваженої особи ФГВФО на продовження виведення ПАТ «Український інноваційний банк» з ринку.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служб, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку-боржники; Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Отже, на етапі виведення банку з ринку здійснення будь-яких стягнень та виплат не є повноваженнями державного виконавця.

Державний виконавець на стадії відкриття виконавчого провадження мав перевірити, чи приймалось щодо Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» рішення Національним банком України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. та чи приймалось Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

За умови проведення належної перевірки державний виконавець відповідно до вимог пунктів 4. 11 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» мав повернути виконавчий лист стягувачу.

Це визначено іншим механізмом задоволення вимог до неплатоспроможного банку, оскільки виконавчий документ безпосередньо надсилається стягувачем Уповноваженій особі Фонду для організації процесу виконання рішення в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Окрім того, в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження резолютивна частина виконавчого документа зазначена: стягнення заборгованості у розмірі 71 750,53 грн. не відповідає резолютивній частині виконавчого листа та судового рішення: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за період з 01 липня 2016 року до 13 вересня 2017 року в сумі 59 029 гривень 84 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 142 гривні 63 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578 гривень 06 коп.

Вказане свідчить про невідповідність постанови про відкриття виконавчого провадження ухваленому судовому рішенню, а отже про її незаконність.

У зв`язку з цим, просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП №74237767, а саме при винесенні наступних постанов: Постанови від 22.02.2024 про відкриття виконавчого провадження; Постанови від 22.02.2024 про стягнення виконавчого збору в сумі 7 175,05 грн.; Постанови від 22.02.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 195,30 грн. та скасувати вказані постанови.

Ухвалою від 03 квітня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

04 серпня 2025 року суб`єктом оскарження подано відзив на скаргу.

14 жовтня 2025 року представником особи, яка подала скаргу, подано додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, у відзиві на скаргу просив проводити розгляд справи у його відсутність, у задоволенні скарги просив відмовити.

Адвокат стягувача Міщенко С.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2021 року, суд, частково задовольнивши позов ОСОБА_2 , вирішив: Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за період з 01.07.2016 року до 13.09.2017 року в сумі 59 029,84 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 142,63 грн., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578,06 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 142, 72 грн., та витрати за надання правової допомоги в сумі 11 791 грн., а всього 129 684,30 грн.

Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади головного менеджера Черкаського центрального відділення Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 13 вересня 2017 року та зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" внести в трудову книжку ОСОБА_2 запис про звільнення з 13 вересня 2017 року відповідно до статті 38 КЗпП України.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 31.01.2023 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 невиплаченої заробітної плати за період з 01 липня 2016 року до 13 вересня 2017 року в сумі 59 029,84 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5 142,63 грн., компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578,06 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 142, 72 грн., та витрат за надання правової допомоги в сумі 11 791 грн., а всього 129 684,30 грн., скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 у цій частині задовольнити частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за період з 01 липня 2016 року до 13 вересня 2017 року в сумі 59 029 гривень 84 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 142 гривні 63 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 7 578 гривень 06 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 142 гривні 72 коп. відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в сумі 9 491 грн. 76 коп.

З метою примусового виконання рішення у справі №712/11422/17 ОСОБА_2 було отримано виконавчі листи, які було нею подано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інни Леонідівни від 22.02.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 74237767 про: стягнення заборгованості у розмірі 71 750,53 грн.

Крім того, державним виконавцем в ході вчинення виконавчих дій по цьому виконавчому провадженню також було винесено Постанови від 22.02.2024 про стягнення виконавчого збору в сумі 7 175,05 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 195,30 грн.

Боржник, вважаючи дії та указані постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інни Леонідівни протиправними, звернувся до суду з даною скаргою, в якій також просив скасувати вищевказані постанови, посилаючись на те, що вони винесені неправомірно, оскільки на етапі виведення банку з ринку здійснення будь-яких стягнень та виплат не є повноваженнями державного виконавця.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша, друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються Законом про банки та Законом про гарантування вкладів

Ліквідація банку процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень Закону про банки та Закону про гарантування вкладів (згідно із абзацом тридцять п`ятим частини першої статті 2 Закону про банки). Цьому визначенню кореспондує пункт 6 частини першої статті 2 Закону про гарантування вкладів.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом про гарантування вкладів (частина перша статті 3 Закону про гарантування вкладів). Відносини, що виникають, зокрема у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків між Фондом, банками та НБУ, відповідні повноваження Фонду регулюються Законом про гарантування вкладів, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та НБУ (частини перша та третя статті 1 Закону про гарантування вкладів).

24 грудня 2015 року Правлінням Національного Банку України було прийнято Постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24 грудня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22 березня 2016 року Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Низкою судових рішень було визнано неправомірними зазначені вище рішення НБУ та ФГВФО про введення в банку тимчасової адміністрації та ліквідації (справи №826/1162/16, №826/5325/16).

Власниками ПАТ «УКРІНБАНК» було ініційовані зміни в частині найменування - змінено найменування ПАТ «УКРІНБАНК» на Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», скорочена назва ПАТ «УКРІНКОМ».

Керівником Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (ПАТ «УКРІНКОМ») починаючи з 13.07.2016 та до цього часу згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Ільюченко А.М. Місце реєстрації юридичної особи: 93404, Луганська обл. місто Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. З-А, ідентифікаційний номер юридичної особи 05839888.

Великою Палатою Верховного Суду 10.12.2019 у справі № 925/698/16 розглядалась виключна правова проблема щодо обсягу прав та обов`язків ПАТ «Українська інноваційна компанія» як правонаступника банківської установи у кредитно-банківських, цивільних, депозитних, трудових та інших правовідносинах, визначивши чи відбулась зміна назви банку та виключення банківської діяльності з його видів діяльності, чи реалізація цього відповідає вимогам Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин), чи можна з урахуванням висновків щодо зазначеного вважати ПАТ «Українська інноваційна компанія» правонаступником відповідного банку.

У постанові від 10.12.2019 у вказаній справі № 925/698/16 Великою палатою Верховного Суду викладено наступні правові висновки:

Зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «діяльності комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону про акціонерні товариства).

Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з НБУ. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим, банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону про банки, також передбачено інформування та погодження з НБУ змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін НБУ. Однак весь обсяг організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не погоджувався НБУ, попри те, що таке погодження є обов`язковим.

Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону про банки, частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу III Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою НБУ, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.

Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.

Реорганізація банку в іншу особу, або передача прав та обов`язків банку іншій особі за іншими правочинами, навіть зміна назви, якщо це тягне трансформацію носія таких прав та обов`язків, має проводитись у спосіб, який відповідає закону, а за наявності прогалин в законодавчому регулюванні загальним принципам законодавства, в першу чергу спеціального, яке регулює банківську діяльність як специфічний вид діяльності. Не можуть ставитись діями однієї особи під загрозу система банківського нагляду, встановлена банківським законодавством, та реалізація мети цього законодавства.

Виведення банку з ринку шляхом виключення слова «банк» з його назви та «банківської діяльності» з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства.

Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «УКРІНКОМ» та наступних осіб, які заявляли про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватись лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова «банк» та виключення з видів своєї діяльності «банківської діяльності» без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не відповідають вимогам банківського законодавствам.

Стосовно належного суб`єкта, уповноваженого представляти банк у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів.

Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом.

Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду виключно з метою встановлення їх законності.

Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

У відповідності до частин 4, 5, 6 ст. 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку не може бути зупинена/припинена, у тому числі у разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду, що були підставою для її початку.

Визнання протиправними (незаконними) та скасування рішень (індивідуальних актів), визначених частиною третьою цієї статті, не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку та відновлення прав акціонерів на момент прийняття такого акта/рішення; не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення банку з ринку та ліквідації; не породжує будь-яких прав у осіб які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування завданої шкоди.

Частинами 2, 3 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону №590-ІХ встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до дня набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Фонду: здійснити (продовжити) процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідацію банків відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", підстави (індивідуальні акти) для початку тимчасової адміністрації, ліквідації яких було визнано протиправними (незаконними) та скасовано до дня набрання чинності цим Законом».

Відповідно до частини 5 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 590-ІХ , якими внесені зміни до ЦПК України судові провадження, розпочаті до набрання чинності цим Законом, у яких на день набрання чинності цим Законом не ухвалено остаточне рішення, вирішуються, розглядаються або переглядаються з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, чинне законодавство та судова практика визначають, що зі скасуванням рішень про введення в банку ліквідаційної процедури, процедура ліквідації продовжується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а повноважним суб`єктом на управління неплатоспроможним банком є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 10.08.2020р. № 1485 було продовжено процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку та призначено уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича, та делеговано повноваження, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказане рішення в судовому порядку або уповноваженим органом не скасовано та є чинним.

Таким чином, виведення з ринку Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», продовжується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб шляхом призначення уповноваженої особи ФГВФО на продовження виведення ПАТ Український інноваційний банк» з ринку.

Законом України «Про виконавче провадження» врегульовано особливості організації примусового виконання судових рішень у провадженнях щодо неплатоспроможного банку.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Згідно з ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Виконання зобов`язань неплатоспроможного банку здійснюється у порядку та черговості, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Згідно ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури).

Згідно з ч.2 ст.52 цього Закону оплата витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації. проводиться в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» організацію усіх виплат неплатоспроможного банку, формування ліквідаційної маси, управління активами здійснює спеціально визначений орган Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - самостійно або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі ФГВФО на ліквідацію банку.

Виходячи з положень Закону України «Про виконавче провадження», на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. А перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження.

Інформація про процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» та про рішення Виконавчої дирекції ФГВФО від 10.08.2020р. № 1485. яким було продовжено процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку є публічною та оприлюднена на офіційному веб порталі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, на етапі виведення банку з ринку здійснення будь-яких стягнень та виплат не є повноваженнями державного виконавця і це кореспондується з прямою нормою Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець на стадії відкриття виконавчого провадження мав перевірити, чи приймалось щодо Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» рішення Національним банком України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. та чи приймалось Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Отже, за умови проведення належної перевірки державний виконавець відповідно до вимог пунктів 4.11 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» мав повернути виконавчий лист стягувачу.

Це визначено іншим механізмом задоволення вимог до неплатоспроможного банку, оскільки виконавчий документ безпосередньо надсилається стягувачем Уповноваженій особі Фонду для організації процесу виконання рішення в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У ст.451 ЦПК України закріплено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), за результатами розгляду такої скарги суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга в частині скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесені 22.02.2024 року підлягають до задоволення.

Разом з тим, щодо вимог про визнання дій державного виконавця протиправними суд приходить до наступного.

На думку суду, дійсна мета даної скарги, обґрунтована особою, яка подала скаргу це скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесені 22.02.2024 року, досягнута шляхом задоволення судом в цій частини вимог скарги, а тому визнання протиправними дій державного виконавця, не призведе до більш ефективного захисту прав скаржника.

Таким чином в задоволенні цієї частини вимог скарги суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати, винесені старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інною Леонідівною у виконавчому провадженні ВП №74237767: постанову від 22.02.2024 року про відкриття виконавчого провадження, постанову від 22.02.2024 року про стягнення виконавчого збору в сумі 7 175,05 грн. та постанову від 22.02.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 195,30 грн.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2025 року.