УХВАЛА

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 757/46124/23-ц

провадження № 61-13965ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за

касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича на постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора, у якому просив суд: стягнути з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів матеріальну шкоду у розмірі 973 200,00 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що у березні 2018 року ОСОБА_1 оголошено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених

частиною 1 статті 255, частини 4 статті 28 частини 5 статті 191,

частини 4 статті 28 частини 2 статті 364, частини 4 статті 28 частини 3 статті

209 КК України.

30 березня 2018 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено розмір застави у розмірі

881 000,00 грн. 02 квітня 2018 року внесено заставу разом у сумі 881 000,00 грн.

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з-під варти.

20 березня 2019 року кримінальне провадження закрито постановою

прокурора Генеральної прокуратури згідно з пунктом 3 частини 1 статті

294 КПК України.

До участі у провадженні у якості захисників ОСОБА_1 були залучені адвокати Баховський М. М., Славянін М. О., Чумак В. В., які надавали правову допомогу за договорами з дня затримання 29 березня 2018 року до дня закриття кримінального провадження 20 березня 2019 року.

За надання правової допомоги адвокату Баховському М. М. сплачено 606 000,00 грн, адвокату Славяніну М. О. 232 200,00 грн, адвокату Чумаку В. В.

135 000,00 грн, разом 973 200,00 грн.

3. Рішенням від 12 березня 2024 року Печерський районний суд міста Києва задовольнив позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури. Стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 973 200,00 грн.

4. Постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора та Національної поліції України задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року скасовано з ухваленням нового судового рішення.

Позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури - задоволено частково.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 20 100,00 грн. В іншій частині вимог - залишено без задоволення.

Вирішено розподіл судових витрат.

5. 08 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Баховського М. М. звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року.

6. У касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)(суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду).

7. Зокрема, у касаційній скарзі зазначено, що апеляційним судом в оскаржуваному рішенні не враховано такі висновки:

- щодо застосування норми права, а саме статті 1176 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц;

- щодо можливості стягнення витрат на правничу допомогу як шкоди за

пунктом 4 частини першої статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», сформульовані у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 квітня 2022 року у справі № 339/233/20;

- щодо відповідального суб`єкта за визначення розміру відшкодування шкоди, сформульованого у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 757/13017/20-ц;

- щодо фіксованого гонораром розміру витрат на правничу допомогу, сформульовані у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 08 квітня 2020 року у справі № 306/1198/17;

- щодо доказів підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц, від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду

від 11 червня 2020 року у справі № 821/227/17, від 31 березня 2020 року у

справі № 726/549/19, від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19;

- щодо критерію реальності витрат на правничу допомогу, сформульованого у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц;

- щодо домовленості про сплату гонорару, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

8. Наведене свідчить, що касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

9. Водночас, заявник просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки згідно з пунктом 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

10. У суду відсутні підстави для вирішення питання про звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки він як позивач у справі звільнений від сплати судового збору в цій категорії справ в силу наведених вище положень Закону України «Про судовий збір».

11. За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

12. Враховуючи те, що касаційна скарга містить посилання на підставу оскарження судових рішень, а саме, на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України, тож наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної справи.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича на постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Витребувати із Печерського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 757/46124/23-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара