ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 2з/521/190/25
УХВАЛА

26 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м.Одеси МАРКАРОВА С.В.,

розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі

позивач : ОСОБА_1

відповідачі : ТОВ «Нерухомість закон та порядок»

ТОВ « Цикл Фінанс»

третя особа : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулікова Яна Володимирівна

предмет позову : визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась із вищевказаною заявою, в якій просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач стверджувала, що невжиття судом заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист оспорюваних прав позивача у разі задоволення позову судом, оскільки за час вирішення спору спірне майно може бути неодноразово відчужено.

В порядку ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав :

Цивільне процесуальне законодавство надає суду право проводити процесуальні дії, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вказані дії носять тимчасовий характер, не порушують принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За частиною 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, що узгоджується із ч.5 ст.153 ЦПК України .

Накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб є одними з видів забезпечення позову, який суд може обрати відповідно до ч. 6 ст. 150 ЦПК України.

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза не виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, за постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Конкретний захід забезпечення позову має бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується:

-збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору;

- можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками;

- можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Питання обґрунтованості позовних вимог перевіряються судом під час розгляду справи по суті і не мають розглядатися при забезпеченні позову, оскільки дана процесуальна дія є оперативним заходом, що вживається для забезпечення виконання рішення суду у разі його потенційного задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2025 по справі відкрито провадження.

Ухвала суду набрала законної сили.

З урахуванням доказів, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог вбачається, що між сторонами дійсно виник спір.

Предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного майна - квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 16.07.2025 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куліковою Я.В., реєстровий номер 209.

З урахуванням матеріалів справи наявне достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, достатнім для забезпечення судом ефективного захисту порушених прав позивача у разі задоволення позову судом.

Керуючись Главою 10 Розділу І ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради м. Одеси. для виконання.

Копію повного тексту ухвали надіслати учасникам справи, відповідачу після її виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Уповноважити позивача вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду, надати суду докази фактичного виконання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст ухвали виготовлений 26.11.2025

26.11.25