Справа № 296/8568/25
УХВАЛА

про відмову у наданні строку на примирення

"25" листопада 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 15.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №410.

Ухвалою суду від 10.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у цивільній справі.

25.11.2025 року відповідач подав до суду клопотання про надання строку на примирення сторін.

Позивач в судовому засіданні просила не вживати заходів щодо примирення подружжя, оскільки сторони тривало не проживають разом, позивач перебуває на військовій службі, про розірвання шлюбу відповідачу було відомо ще в серпні 2025 року, однак за цей період стосунки не змінилися і позивач не вбачає підстав для примирення, її рішення про розірвання шлюбу є чітким та незмінним.

Відповідач в судовому засіданні просив надати строк для примирення, оскільки бажає зберегти сім`ю.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України передбачено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання такого строку є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом.

Враховуючи, що з часу подання позову минуло більше трьох місяців та за цей період примирення не відбулося, ознак того, що позивач бажає зберегти сім`ю не вбачається та категорично заперечує щодо примирення, тому суд дійшов висновку, що надання подружжю строку для примирення, всупереч бажанню позивача, буде суперечити закону, оскільки суд не може примушувати одного з подружжя вчиняти дії, направлені на примирення з іншим. Вжиття судом такого заходу є доцільним лише за відсутності явного спротиву іншого подружжя та наявності бажання в обох сторін на вчинення дій направлених на збереження сім`ї.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що за вказаних обставин суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 СК України та надання сторонам строку для примирення.

Керуючись ст.ст. 240, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Й. Адамович