Справа № 732/1416/25
Провадження № 2/732/577/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2025 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Карпинської Н.М.,
секретар - Воропаєва К.В.,
за участі представника позивача - адвоката Савоста І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по виплаті аліментів та звільнення від подальшого стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
Представник позивача адвокат Савоста І.М. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 і просила звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 у ромірі 120070,79 грн, а також звільнити ОСОБА_1 від подальшого стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявлені вимоги вмотивовані посиланням на те, що ОСОБА_1 із 28.07.2015 року є військовослужбовцем, із 10 грудня 2015 року йому видано посвідчення учасника бойових дій, із 27 червня 2025 року він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (за контрактом).
Служба позивача не мала сталого характеру, він перебував у різних регіонах: у 2015 році в районах проведення антитерористичної операції на території Мар`їнського району Донецької області; у 2018 році у районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області, в Луганській та Донецькій областях населеного пункту Волноваха, у 2020-2021 роках на території Донецької області в населеному пункті Новотроїцьке, у 2022 році в населеному пункті Васюківка, Мащанівка, Білокузьмінівка, Виїмка, Соледар Донецької області, Старовірівка, Символ, Шестакове, Перемога, Млинівка, Мочанівка, Дворічна, Куп`янськ Харківської області. Заборгованість по сплаті аліментів за цей період, на думку сторони позивача утворилася не з вини позивача, а в силу обставин, які склалися внаслідок неодноразового його переведення з однієї військової частини до іншої, затримки у пересиланні виконавчих документів і нарахуванні платежів, також через лікування у госпіталях внаслідок отриманих бойових травм.
Позивач вказує, що до складу його сім`ї належать: дружина ОСОБА_4 , яка звільнена із військової служби 31.07.2025, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наразі є студентом та навчається у відокремленому структурному підрозділі «Київський фаховий коледж комп`ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету».
Єдиним нерухомим майном, яке на праві приватної власності належить позивачу, є земельна ділянка площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. 03.09.2021 державним виконавцем Сновського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиці накладений арешт на все майно боржника. До того ж позивач має невиконані кредитні зобов`язання та з нього стягується заборгованість за виконавчими листами на користь стягувача ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів.
ОСОБА_2 розірвала з ним шлюб, коли він обрав своїм покликанням військову службу. У подальшому стягнула на утримання їх спільної дитини аліменти у судовому порядку. У кінці 2019 року ОСОБА_2 просила надати їй дозвіл на виїзд дитини за кордон до Російської Федерації. Зазначає, що відповідач є уродженкою м. Москва і там залишилися проживати її родичі. Позивач не надав дозволу на виїзд дитини, оскільки вже тоді вважав вказану державу ворожою країною. Після його відмови відповідач звернулася до суду і позивача позбавили батьківських прав, ухваливши заочне рішення, ні про судовий процес, ні про рішення позивач не знав і довідався про це значно пізніше.
У 2023 році позивач звертався до суду із позовом до цього ж відповідача про зменшення розміру аліментів і під час розгляду такого позову дізнався, що після виїзду дитини із матір`ю за кордон, кошти аліментів отримував батько ОСОБА_2 , який до 2022 року проживав у м. Городня, а потім також виїхав до Російської Федерації.
У позові наголошується, що з наданих довідок про доходи позивача і про наявні у нього захворювання, вбачається, що сплата заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 є непосильним фінансовим тягарем для військовослужбовця, а виплата коштів на користь особи, яка постійно проживає у ворожій країні суперечить свідомій позиції позивача, який захищає свою державу. На підставі викладеного просять звільнити позивача від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 . Позивач, будучи військовослужбовцем державної прикордонної служби України, захищає державу від збройної агресії з боку РФ, щодня ризикує своїм життям та здоров`єм та з моральної точки зору вважає неприйнятним фінансування осіб, які проживають на території країни агресора. Крім того, участь позивача у бойових діях ставить під загрозу його життя, він має обмежені фінансові ресурси для забезпечення власного існування та підтримки родини і рідних, які проживають в Україні, він не має зв`язку із дитино, на користь якої стягнуто аліменти, не спілкується з нею, не має будь-яких контактів, не знає про місце її навчання, соціальне оточення, стан її здоров`я. Вказує, що він із лютого 2020 року за ініціативи відповідача не є батьком цієї дитини, крім того, аліменти сплачуються не дитині, а її матері. Фінансування особи, яка перебуває під юрисдикцією держави агресора вважає неприйнятним. Контроль за використанням аліментів для нього неможливий. З урахуванням сукупності викладених обставин позивач просить звільнити його і від заборгованості і від подальшої виплати аліментів на утримання ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник позивача адвокат Савоста І.М. вимоги позову підтримала і просила позов задовольнити із підстав та мотивів зазначених у позові. Просила врахувати рід занять позивача, який є військовослужбовцем, стан його здоров`я, витрати необхідні на лікування, склад його сім`ї та наявність інших утриманців. Підкреслила, що дитина із матір`ю перебуває у Росії, попередньо відкритий рахунок для стягнення аліментів не функціонує, аліменти надходять на депозитний рахунок виконавчої служби, тому стягувані із позивача кошти не забезпечують цільового характеру аліментів як витрат на дитину. У справі доводиться, що з позивача стягують значні суми, однак такі кошти йдуть «нікуди», тому як від заборгованості, так і від подальшої сплати аліментів позивача просила звільнити.
Відповідач повідомлялася про час та місце судового засідання за адресою реєстрації (а.с.132,-133, 162) , причини відсутності за такою адресою невідомі. Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності, від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із вищевикладеним, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за
можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач повідомлялася судом за адресою реєстрації про час та місце розгляду справи, не повідомила про причини своєї неявки, не подала відзиву, а сторона позивача надали згоду на заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивача, вивчивши та оцінивши заявлені у справі докази, визначившись із правовідносинами сторін і нормою права, яка підлягає застосуванню, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 26.01.2013. Мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.93)
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.06.2015 (а.с.96-99)шлюб між сторонами розірвано та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 15.05.2015 і до 14.04.2032.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2020 року (а.с.100-107) ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно поданого в судове засідання державним виконавцем розрахунку станом на 01.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 173724,00 грн (а.с.184). Заборгованість нараховується із березня 2021 року, останній платіж сплачено боржником у листопаді 2024 року.

На підставі частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Обставини, на які посилається платник аліментів, не визнаються судом, як такі, що мають істотне значення.

Виписки із медичної картки (а.с.53-59) містять інформацію про те, що позивач звертався до медичного закладу 15 разів протягом останніх 5-ти років, проходив загальний медичний огляд, у тому числі підтримував здоров`я з метою профілактики. Були діагностовані захворювання: гастроезофагеальна рефлюксана хвороба, виразкова хвороба шлунку, виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, хвороба очей, ангіопатія судин сітківки обох очей, викривлення носової перегородки з частковим порушенням носового дихання, гіпертонія, остеоартроз кульцового суглоба, первинний коксартоз двобічний, хронічний вірусний гепатит С. Також у період із 03.03.2023 по 12.03.2023 лікувався від посттравматичного стресового розладу, астенічний варіант із помірно вираженими хворобливими проявами, стан нестійкої компенсації, внаслідок чого був направлений на ВЛК із подальшим висновком обмежено придатний до військової служби. Інвалідності позивач не має. Згідно довідки за підписом відділу кадрів військової частини НОМЕР_2 позивач проходить і надалі військову службу у в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України Згідно довідок про доходи (а.с.36-44) позивач має стабільний дохід.

Сама заборгованість за змістом заявлених вимог не виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою, перенесеними операціями чи внаслідок втрати ним працездатності, а виникла у зв`язку із затримкою у пересиланні виконавчих листів із однієї військової частини до іншої. Заборгованість включає тільки не виплачені платежі по аліментах і не включає пені чи інших зайвих непередбачених виконавчим листом нарахувань.

Вище перераховані захворювання позивача, погіршення стану його здоров`я та зміни у сімейному стані були враховані для зменшення розміру стягуваних аліментів із 1/3 до 1/8 частини доходу ОСОБА_1 , що відображено у рішенні Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року (а.с.103-106).

Суд орієнтується на застосування принципу найкращих інтересів дитини. Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами за встановлених обставин не відповідатиме якнайкращим інтересам малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Те, що аліменти зберігаються на спеціальному депозитному рахункувиконавчої служби, в умовах війни відповідає інтересам дитини, оскільки таке зберігання передбачає їх подальше перерахування одержувачу.

Інформацією Державної прикордонної служби № 732/1416/25 від 30.10.2025 тільки доводиться, що ОСОБА_7 востаннє вибула із України 13.06.2021 через пункт пропуску Сеньківка. Населений пункт її спрямування та країна до якої вибула відповідач будь-якими доказами не підтверджується. Таким чином, пояснення позивача у позові, не мають доказового значення. Громадяни України мають право на тимчасовий притулок в іншій державі і не втрачають своїх прав, якщо виїжджають на короткий термін та у подальшому повертаються до України. Тому аліменти, збережені на спеціальному депозитному рахунку виконавчої служби, не спотворюють суті щомісячних цільових платежів, а навпаки покликані забезпечити інтереси дитини.

Щодо вимоги про звільнення позивача від подальшого стягнення аліментів, то суд не знаходить законних підстав для задоволення цих вимог. Судом враховується, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не є батьком дитини, не виникає. Однак, позивач неправомірно вважає, що після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення його батьківських прав, він перестав бути батьком ОСОБА_8 . За діючим законодавством позбавлення батьківських прав не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину, зокрема сплачувати аліменти. Незважаючи на втрату особистих немайнових прав на дитину, батько залишається зобов`язаним матеріально її забезпечувати, а також несе відповідальність за шкоду, завдану дитиною, протягом трьох років після позбавлення прав, якщо ця шкода є наслідком невиконання батьківських обов`язків. Презюмується, що позбавленн батьківських прав передувала винна поведінка батька.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. При цьому аліменти є власністю дитини і позбавлення дитини аліментів суперечить принципам законності, справедливості і добросовісності, тому і в цій частині заявлені вимоги за відсутності законних підстав не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2,4-5, 12-13, 43,82,83,89, 259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по виплаті аліментів в сумі 120070,79 грн та від подальшого стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Направити ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що вона має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою складення повного тексту судового рішення є 21 листопада 2025 року.

Суддя Карпинська Н.М.