Провадження № 2/712/4209/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ШЕВЧЕНКО О.П.

з участю адвоката ШАПОШНИКА Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 02.11.2024 о 10 год. 49 хв. в м. Черкаси по вул. Смілянській, 149 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ), на регульованому перехресті при повороті ліворуч, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки та не надав перевагу в русі автомобілю Pegeot 406 д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_5 ) під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобіль Ford Fusion розвернуло і він скоїв зіткнення з автомобілем Renault Clio д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_6 ) під керування водія ОСОБА_6 , який рухався позаду, чим порушим п. 16.6, 1.5, 2.36 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Згідно постанови від 19.11.2025 по справі № 712/13229/24 Соснівський районний суд м. Черкаси визнав винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб позивачки ОСОБА_5 автомобіль «PEUGEOT» д.н.з. НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження.

Оскільки її транспортний засіб після ДТП внаслідок пошкоджень не міг самостійно пересуватися, то остання вимушена була звернутися до ФОП ОСОБА_7 для отримання послуг евакуатора. Пошкоджений транспортний засіб евакуатором був переміщений з м. Черкаси до м. Богуслав, Київської області і остання на вказану послугу витратила 5 610 грн., що

підтверджується рахунком № 38 від 01.11.2024 та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.74656271.1 від 19.11.2025.

Відповідно до висновку експерта за результатами транспортно-товарознавчої експертизи за № 16/04 від 16.04.2025 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «PEUGEOT», модель «406», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , 1996 року випуску, в результаті пошкодження КТЗ при ДТП, складає: 69 180 грн. Вартість проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи склала 4 000 грн., що підтверджується актом № 1 здачі-приймання наданих послуг по Договору від 10.04.2025.

Оскільки у відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди поліс внутрішнього страхування транспортного засобу був відсутній, тому завдані матеріальні збитки підлягають до стягнення з відповідача в повному обсязі.

Крім того, вказує, що діями відповідача їй завдану також моральну шкоду, яка полягає у численних фізичних та душевних стражданнях, які були пережиті нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Завдану моральну шкоду оцінює в 25 000 грн., які також просить стягнути з відповідача на користь позивача.

А також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

13 жовтня 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.

Позивач та її адвокат Шапошник Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підтримали та просили їх задоволити, в частині відшкодування моральної шкоди не заперечували проти стягнення з відповідача в розмірі 15 000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди визнав в розмірі 15 000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 02.11.2024 о 10 год. 49 хв. в м. Черкаси по вул. Смілянській, 149 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ), на регульованому перехресті при повороті ліворуч, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки та не надав перевагу в русі автомобілю Pegeot 406 д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_5 ) під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобіль Ford Fusion розвернуло і він скоїв зіткнення з автомобілем Renault Clio д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_6 ) під керування водія ОСОБА_6 , який рухався позаду, чим порушим п. 16.6, 1.5, 2.36 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.11.2025 року (справа №712/13299/24) ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Постанова не оскаржена і набрала законної сили.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб позивачки ОСОБА_5 автомобіль «PEUGEOT» д.н.з. НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження.

Оскільки транспортний засіб позивача після ДТП внаслідок пошкоджень не міг самостійно пересуватися, то остання вимушена була звернутися до ФОП ОСОБА_7 для отримання послуг евакуатора. Пошкоджений транспортний засіб евакуатором був переміщений з м. Черкаси до м. Богуслав, Київської області і остання на вказану послугу витратила 5 610 грн., що

підтверджується рахунком № 38 від 01.11.2024 та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.74656271.1 від 19.11.2025.

Відповідно до висновку експерта за результатами транспортно-товарознавчої експертизи за № 16/04 від 16.04.2025 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «PEUGEOT», модель «406», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , 1996 року випуску, в результаті пошкодження КТЗ при ДТП, складає: 69 180 грн. Вартість проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи склала 4 000 грн., що підтверджується актом № 1 здачі-приймання наданих послуг по Договору від 10.04.2025.

На дату ДТП автомобіль відповідача не був застрахований, що підтверджується доказом перевірки чинності полісу внутрішнього страхування ТЗ № СА4623ВС в базі МТСБУ.

Відповідач в судовому засіданні з розрахунками завданої матеріальної шкоди, зазначеними експертом у висновку № 16/04, а також з витратами понесеними позивачем на виготовлення такого висновку та послуги евакуатора, погодився.

Отже, в даному випадку суд приймає наданий позивачем висновок експерта як належний доказ, оскільки жодна із сторін зазначений висновок після його складення не оспорювала та під час розгляду даної цивільної справи клопотання сторонами щодо проведення судової авто товарознавчої експертизи не заявлялося.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

За змістом ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Пленум Верховного Суду України у постанові №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд погоджується з вимогою позивача, що саме відповідач ОСОБА_3 повинен відшкодувати матеріальну шкоду, завдану ним пошкодженням автомобіля, що належить позивачу.

У зв`язку з цим, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 78 790 грн. підлягає до задоволення.

Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача також завдано потерпілому немайнових втрат, тобто моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди передбачене статтею 23 Цивільного кодексу України.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач стверджує, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, їй також завдано моральної шкоди, яка полягає яка полягає у численних фізичних та душевних стражданнях, які були пережиті нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Завдану моральну шкоду оцінює в 25 000 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При ньому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачу матеріальною та моральною шкодою.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, їх тривалість, інші конкретні обставини справи, а саме те, що дана шкода була понесена ним в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням погодження між сторонами розміру завданої моральної шкоди, вважає справедливою та спів розмірною сумою відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на правову допомогу, то адвокатом позивача під час розгляду справи заявлено клопотання з посиланням на норму ст. 141 ч. 8 ЦПК України щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з чим питання щодо відшкодування зазначених витрат на даний час судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 78 790 грн., моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп., а всього 95 001 грн. 20 коп.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Черкаській області, яке знаходиться за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик 192, повернути позивачу ОСОБА_8 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, сплаченого при подачі позову до суду згідно квитанції від 31.07.2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2025 року.