справа № 492/757/25
Провадження № 2/492/780/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Череватої В.І.

за участю секретаря Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Арцизі Одеської області в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, -

Представник позивача адвокат Приходько В.М.,

Відповідачка ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 року представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача, в межах вартості майна, отриманого у спадщину, заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 48 319,44 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

В подальшому представник позивача звернувся до суду з письмовими поясненнями, посилаючись на те, що у відповідності до заяви ОСОБА_1 від 16.09.2023 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2023 року, спадкоємиця прийняла спадщину за законом на грошові кошти у розмірі 31 146,32 грн. та зазначила про прийняття спадщини на 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво на нерухоме майно не видавалось. На підставі заяви відповідачки ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, яка є спадкоємцем ОСОБА_4 , що успадкувала кошти на рахунку НОМЕР_1 в розмірі 31 146,23 грн. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2023 року, відповідачка просила AT «Ощадбанк» здійснити перерахування коштів з рахунку спадкодавця у розмірі 31 146,23 грн., для погашення заборгованості ОСОБА_4 перед банком. На підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, позивачем 21.08.2025 року здійснено перерахування суми у розмірі 31 146,23 грн. на погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 перед AT «Ощадбанк». У відповідності до розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_4 , договір № 4816260 від 13.07.2018 року, залишок заборгованості станом на 27.08.2025 року становить 17 173,21 грн., з яких: 15 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 2 020,19 - проценти за користування кредитом; 74,75 грн. - комісія; 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу.

24.11.2025 року представник позивача адвокат Приходько В.М. звернувся до суду з письмовими поясненнями, в яких зазначив, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, яка є спадкоємцем ОСОБА_4 та успадкувала кошти на рахунку НОМЕР_2 в розмірі 31 145,23 грн., відповідачка просила АТ «Ощадбанк» здійснити перерахування коштів з рахунку спадкодавця у розмірі 31 146,23 грн. для погашення заборгованості ОСОБА_4 перед банком. На підставі заяви ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, банком 21.08.2025 року здійснено перерахування суми у розмірі 31 146,23 грн. на погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 перед АТ «Ощадбанк». Крім того, 06.11.2025 року відповідачкою ОСОБА_1 на погашення суми боргу перед АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 4816260 від 13.07.2018 року, укладеного між банком та померлим ОСОБА_4 , також було внесено суму у розмірі 2 000,00 грн. Отже, станом на 11.11.2025 року (з урахуванням дати смерті позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), сума заборгованості за кредитним договором № 4816260 від 13.07.2018 року складає у загальному розмірі 15 173,28 грн., з яких: 13 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 2 020,19 грн. - проценти за користування кредитом; 74,75 грн. - комісія; 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 0,07 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). Щодо нарахованих процентів за період з 01.12.2022 року по 06.02.2023 року, представником позивача зазначено, що відповідно до розрахунку заборгованості після смерті позичальника (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) були нараховані відсотки: 01.12.2022 р. - 1340,23 грн. (частина вказаної суми нараховувалась до дати смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 02.01.2023 р. 1 351,01 грн.; 01.02.2023 р. - 1 684,33 грн.; 06.02.2023 р. - 288,74 грн., 09.02.2023 року відображено погашення заборгованості у розмірі 4 137,79 грн. Зазначено, що на вказану дату 09.02.2023 року банком проведено сторнування (анулювання) нарахованих процентів після смерті позичальника у розмірі 4 137,79 грн., з яких: 2 164,72 грн. - анульовані проценти, які нараховані у 2022 році; 1 973,07 грн. - анульовані проценти, які нараховані у 2023 році, що підтверджується: розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_4 за договором № 4816260 від 13.07.2018 року станом на 11.11.2025 р.; копією платіжної інструкції від 09.02.2023 р. на суму 1 973,07 грн.; копією платіжної інструкції від 09.02.2023 року на суму 2 164,72 грн.

Враховуючи, що відповідачка у справі ОСОБА_1 , крім коштів на рахунку в АТ «Ощадбанк» успадкувала також 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , однак, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором з відповідачів з урахуванням залишку боргу у розмірі 15 173,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (з 15.07.2019 року - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», далі - АТ «Ощадбанк»/Банк) та ОСОБА_4 підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (далі - Заява) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом (далі - ДКБО/Договір). Відповідно до п. 3.2. та п. 3.3. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, кредит, метою отримання якого є споживчі потреби, встановлюється Клієнту шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_3 у розмірі 51 000,00 грн. з можливим максимальним розміром 250 000,00 грн. зі строком кредитування 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Відповідно до п. 3.6. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, процентна ставка за Кредитом є фіксованою, і складає 38,00 процентів річних за користування кредитними коштам у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання Договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та Організацією, відрахування та/або закінчення навчання Клієнта у навчальному закладі. Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Згідно п. 1.20. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т. ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс-періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості. У квітні 2024 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з абз. 2-4 п. 1.19. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», у випадку смерті Клієнта, оголошення Клієнта померлим або безвісно відсутнім, таким, що знаходиться у розшуку або засудженим до позбавлення волі та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, строк виконання зобов`язань щодо погашення заборгованості за Кредитом (повернення суми Кредиту), сплати процентів, інших платежів, вважається таким, що настав з моменту настання зазначених обставин, при цьому строк дії Платіжної картки припиняється, і Банк припиняє нарахування процентів з дати настання вище вказаних обставин. В цьому випадку Банк має право отримати задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта (якщо здійснення такого договірного списання можливо згідно діючого Законодавства), відкритого в Банку, реквізити якого відомі Сторонам. Якщо Банк не має можливості задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта, відкритого в Банку, Банк має право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором за рахунок майна/майнових прав Клієнта у порядку, передбаченому Законодавством. Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.06.2025 р., станом на дату смерті ОСОБА_4 , заборгованість за кредитним договором становить 48 319,44 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 46 223,91 грн.; відсотки за користування кредитом - 2 020,19 грн.; комісія - 74,75 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,59 грн. АТ «Ощадбанк» 27.06.2024 р. на адресу Южненської державної нотаріальної контори Одеської області надіслано Заяву кредитора № 55/5.6-06/74074/2024 щодо померлого ОСОБА_4 19 серпня 2024 року на адресу Банку надійшла відповідь від нотаріальної контори № 434/01-16 від 04.07.2024 р. про перенаправлення Заяви кредитора до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області - за місцем заведення спадкової справи. 22 серпня 2024 року АТ «Ощадбанк» на адресу Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області направлено Запит №55/5.6-06/109049/2024 щодо заведеної спадкової справи. 27 вересня 2024 року до Банку надійшов лист від Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області № 454/02-14 від 13.09.2024 р., згідно якого Заяву кредитора долучено до спадкової справи № 52/2023 та 16 вересня 2023 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцеві померлого. 19.09.2024 року позивачем була направлена претензія кредитора до спадкоємця ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за кредитним договором, проте вказана претензія залишилась без належного реагування, що зумовило звернення до суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 19 червня 2025 року, прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та призначено підготовче судове засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області (, місцезнаходження: вул. Будівельників, буд. 15-Б, м. Арциз, Болградського району Одеської області) копію матеріалів спадкової справи № 52/2023, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) та витребувано з Арцизької міської ради (, місцезнаходження: вул. вул. Соборна, 44-а, м. Арциз, Болградського району Одеської області) інформацію про власника будинку АДРЕСА_1 станом на дату смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) з 10.11.2022 року та на теперішній час.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Представник позивача адвокат Приходько В.М., в судовому засіданні позов в частині стягнення залишку заборгованості за кредитним договором з відповідачки ОСОБА_1 підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково та в разі задоволення позовних вимог просила сплачувати заборгованість частинами.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили, з заявами про розгляд справи за їх відсутності, до суду не звертались.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (з 15.07.2019 року - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», далі - АТ «Ощадбанк»/Банк) та ОСОБА_4 було підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (далі - Заява) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом (далі - ДКБО/Договір).

Згідно з п. 3.1. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, підписанням цієї Заяви Клієнт ініціює та погоджується на одержання (збільшення) Кредиту та погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов ДКБО, а також підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту).

Відповідно до п. 3.2. та п. 3.3. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, кредит, метою отримання якого є споживчі потреби, встановлюється Клієнту шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_3 у розмірі 51 000,00 грн. з можливим максимальним розміром 250 000,00 грн., зі строком кредитування 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк.

Позивачем зазначено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» та постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні» було здійснено перехід з рахунку 2625 АП «Кошти на вимогу фізичних осіб для здійснення операцій з використанням платіжних карток» на здійснення операцій з використанням платіжних карток із застосуванням балансових рахунків 2620 АП «Кошти на вимогу суб`єктів господарювання», а також запроваджено стандарт ІВАN.

Таким чином, поточний рахунок Клієнта було змінено з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_5 .

Згідно з п. 3.5. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, строк Кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту (користування ним) продовжується на строк дії Платіжної картки.

Відповідно до п. 3.6. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, процентна ставка за Кредитом є фіксованою, і складає 38,00 процентів річних за користування кредитними коштам у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання Договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та Організацією, відрахування та/або закінчення навчання Клієнта у навчальному закладі. Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору.

Згідно з п. 3.9. Блоку 3 «Умови кредитування» Заяви, датою укладання Кредитного договору/зміни умов Кредитного договору є дата підписання цієї Заяви уповноваженим представником (працівником) Банку.

Пунктом 3.11. Заяви, Клієнт підтверджує, що до підписання цієї Заяви Банк ознайомив його з загальною вартістю Кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по Кредиту.

Відповідно до п. 3.10. Заяви, всі інші умови Кредитного договору, в т. ч. порядок його зміни, містяться в Договорі.

Примірник Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), що засвідчує укладення між ОСОБА_4 та Банком Договору, Клієнт отримав, про що вказано в даній Заяві.

Згідно з п. 1.16. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від 05.08.2015 № 694 (в редакції від 25.06.2018 р.), за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX Договору.

Згідно п. 1.17. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором.

Згідно п. 1.18. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», при нарахуванні процентів день отримання Клієнтом Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Обов`язковий щомісячний платіж за Кредитом розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (його частини), повернення якої не прострочено Клієнтом, станом на 25 число кожного місяця.

Згідно п. 1.20. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т. ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс-періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості.

Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору.

Згідно з абз. 2-4 п. 1.19. розділу XXII ДКБО «ЗАГАЛЬНІ УМОВИ НАДАННЯ КРЕДИТУ», у випадку смерті Клієнта, оголошення Клієнта померлим або безвісно відсутнім, таким, що знаходиться у розшуку або засудженим до позбавлення волі та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, строк виконання зобов`язань щодо погашення заборгованості за Кредитом (повернення суми Кредиту), сплати процентів, інших платежів, вважається таким, що настав з моменту настання зазначених обставин, при цьому строк дії Платіжної картки припиняється, і Банк припиняє нарахування процентів з дати настання вищевказаних обставин.

В цьому випадку банк має право отримати задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта (якщо здійснення такого договірного списання можливо згідно діючого Законодавства), відкритого в Банку, реквізити якого відомі сторонам.

Якщо банк не має можливості задоволення своїх вимог шляхом договірного списання грошових коштів з будь-якого рахунку Клієнта, відкритого в Банку, Банк має право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором за рахунок майна/майнових прав Клієнта у порядку, передбаченому Законодавством.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.06.2025 року, станом на дату смерті ОСОБА_4 , заборгованість за кредитним договором становить 48 319,44 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 46 223,91 грн.; відсотки за користування кредитом - 2 020,19 грн.; комісія - 74,75 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0,59 грн., що також підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 13.07.2018 року по 21.05.2025 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 519.

АТ «Ощадбанк» 27.06.2024 року на адресу Южненської державної нотаріальної контори Одеської області надіслано Заяву кредитора № 55/5.6-06/74074/2024 щодо померлого ОСОБА_4

19 серпня 2024 року на адресу Банку надійшла відповідь від нотаріальної контори № 434/01-16 від 04.07.2024 року про перенаправлення Заяви кредитора до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області - за місцем заведення спадкової справи.

22 серпня 2024 року АТ «Ощадбанк» на адресу Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області направлено Запит № 55/5.6-06/109049/2024 щодо заведеної спадкової справи.

27 вересня 2024 року до Банку надійшов лист від Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області № 454/02-14 від 13.09.2024 року, згідно якого повідомлено, що Заяву кредитора долучено до спадкової справи № 52/2023 та 16 вересня 2023 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцеві померлого, спадкову справу не закрито. Також повідомлено, що останнім місцем проживання ОСОБА_4 було: АДРЕСА_1 .

19 вересня 2024 року на адресу відповідачки ОСОБА_1 , дружини померлого боржника ОСОБА_4 , банком направлено лист № 55/5.6-02/119038/2024 про наявність кредитної заборгованості ОСОБА_4 . Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 305, лист отримано відповідачкою 27.09.2024 року, але ніяких дій відповідачем виконано не було.

У зв`язку з непогашенням кредитної заборгованості позивач звернувся з вищевказаним позовом про стягнення кредитної заборгованості до суду.

З матеріалів спадкової справи № 52/2023, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вбачається, що спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_1 , яка звернулася до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , та 16.09.2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді грошових вкладів у сумі 31146,23 гривень.

Таким чином, єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 , є його дружина відповідачка у справі ОСОБА_1 .

Відповідачі у справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не прийняли та з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 52/2023, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Як вбачається з відповіді Арцизької міської ради від 05.08.2025 року № 02-23/901, відповідно до запису № 31 у реєстровій книзі 21, яка передана КП «Арцизьке БТІ» на підставі рішення Арцизької районної ради від 20.04.2018 року № 619 VII «Про надання дозволу Арцизькому БТІ на передачу реєстрових книг об`єктів нерухомого майна місцевим радам», встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2901 від 04.10.1993 року, виданого Арцизькою нотаріальною конторою, право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 16.09.2023 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2023 року, спадкоємиця прийняла спадщину за законом на грошові кошти у розмірі 31 146,32 грн. та зазначила про прийняття спадщини на 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво на нерухоме майно не видавалось.

На підставі заяви відповідачки ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, яка є спадкоємцем ОСОБА_4 , що успадкувала кошти на рахунку НОМЕР_1 в розмірі 31 146,23 грн. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2023 року, відповідачка просила AT «Ощадбанк» здійснити перерахування коштів з рахунку спадкодавця у розмірі 31 146,23 грн., для погашення заборгованості ОСОБА_4 перед банком.

На підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, позивачем 21.08.2025 року здійснено перерахування суми у розмірі 31 146,23 грн. на погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 перед AT «Ощадбанк». У відповідності до розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_4 , договір № 4816260 від 13.07.2018 року, залишок заборгованості станом на 27.08.2025 року становить 17 173,21 грн., з яких: 15 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 2 020,19 - процент за користування кредитом; 74,75 грн. - комісія; 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу.

24.11.2025 року представник позивача адвокат Приходько В.М. звернувся до суду з письмовими поясненнями, в яких зазначив, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, яка є спадкоємцем ОСОБА_4 та успадкувала кошти на рахунку НОМЕР_2 в розмірі 31 145,23 грн., відповідачка просила АТ «Ощадбанк» здійснити перерахування коштів з рахунку спадкодавця у розмірі 31 146,23 грн. для погашення заборгованості ОСОБА_4 перед банком. На підставі заяви ОСОБА_1 від 20.08.2025 року, банком 21.08.2025 року здійснено перерахування суми у розмірі 31 146,23 грн. на погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 перед АТ «Ощадбанк». Крім того, 06.11.2025 року відповідачкою ОСОБА_1 на погашення суми боргу перед АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 4816260 від 13.07.2018 року, укладеного між банком та померлим ОСОБА_4 , було внесено суму у розмірі 2 000,00 грн. Отже, станом на 11.11.2025 року (з урахуванням дати смерті позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), сума заборгованості за кредитним договором № 4816260 від 13.07.2018 року складає у загальному розмірі 15 173,28 грн., з яких: 13 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 2 020,19 грн. - проценти за користування кредитом; 74,75 грн. - комісія; 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 0,07 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). Щодо нарахованих процентів за період з 01.12.2022 року по 06.02.2023 року, представником позивача зазначено, що відповідно до розрахунку заборгованості після смерті позичальника (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) були нараховані відсотки: 01.12.2022 р. - 1340,23 грн. (частина вказаної суми нараховувалась до дати смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 02.01.2023 р. 1 351,01 грн.; 01.02.2023 р. - 1 684,33 грн.; 06.02.2023 р. - 288,74 грн., 09.02.2023 року відображено погашення заборгованості у розмірі 4 137,79 грн. Зазначено, що на вказану дату 09.02.2023 року банком проведено сторнування (анулювання) нарахованих процентів після смерті позичальника у розмірі 4 137,79 грн., з яких: 2 164,72 грн. - анульовані проценти, які нараховані у 2022 році; 1 973,07 грн. - анульовані проценти, які нараховані у 2023 році, що підтверджується: розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_4 за договором № 4816260 від 13.07.2018 року станом на 11.11.2025 р.; копією платіжної інструкції від 09.02.2023 р. на суму 1 973,07 грн.; копією платіжної інструкції від 09.02.2023 року на суму 2 164,72 грн.

Таким чином, з урахуванням суми внесеної відповідачкою ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості, позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором з відповідачки ОСОБА_1 з урахуванням залишку боргу у розмірі 15 173,28 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов наступного висновку.

Щодо позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, за правилами ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Отже, зобов`язання з повернення грошових коштів згідно з укладеним кредитним договором входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку, визначеному ст. 1282 ЦК України.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як визначено ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову.

Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна. Обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

Отже, за змістом наведених вище норм права та правової позиції Верховного Суду задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна, вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини та за умови прийняття спадкоємцями спадкового майна.

Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З вищевказаної спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не отримували, заповіт померлим не посвідчувався.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 шляхом подачі у встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини або ж шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , є такими, що спадщину не прийняли, а відтак не можуть бути відповідачами у даній справі, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині, слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки ОСОБА_1 , слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216, ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст. 1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника - спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) вказано, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: 1) чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України, кредитор позбавляється права вимоги; 2) коло спадкоємців, які прийняли спадщину; 3) при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); 4) при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 р. у цивільній справі № 336/437/21.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із частиною 1, 3 та 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_4 помер, то відповідати перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, за борги спадкодавця має відповідачка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у відповідності до вимог закону.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При цьому, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16.

Окрім того, у своїй постанові № 587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281, 1282 ЦК України, зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

У частині третій статті 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України, є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18), від 08 серпня 2018 року у справі № 686/10026/16-ц (провадження № 61-6373св18), від 14 січня 2019 року у справі № 311/917/15-ц (провадження № 61-38428св18), від 14 травня 2021 року у справі № 205/6803/19 (провадження № 61-9908св20).

За матеріалами спадкової справи єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після ОСОБА_4 , є відповідачка ОСОБА_1 , яка 16 вересня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_4 .

Виходячи з викладеного, Верховний Суд зазначає, що хоча відповідачка ОСОБА_1 не отримала свідоцтво про право на спадщину саме 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , проте вона відповідає за зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах вартості майна, одержаного в спадщину, оскільки спадщину прийняла.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 369/14444/18.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка по справі прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , тому, відповідно до ст. 1218 ЦК України, прийняла всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Суд враховує, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини.

Отже, відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця обмежується вартістю майна, одержаного ними у спадщину.

Як вбачається зі спадкової справи № 52/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 02.03.2023 р. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулася його дружина ОСОБА_1

16.09.2023 р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади у сумі 31 146,23 грн.

Сторонами не надано до суду документів щодо вартості іншого спадкового майна.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», як кредитор, виконав вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника звернувся з вимогою (претензією) до спадкоємця померлого боржника.

Позивачем, у встановлений законом строк відповідачу було направлено лист-претензію щодо погашення заборгованості, згідно якої банк пред`явив свої вимоги.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в частині стягнення суми заборгованості з відповідачки ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину і не відмовилася від неї після смерті чоловіка, чим замінила чоловіка собою у правовідносинах, які виникли між кредитором та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого ОСОБА_4 , зобов`язана задовольнити вимоги кредитора Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» повністю, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину.

У відповідності до розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_4 , договір № 4816260 від 13.07.2018 року, залишок заборгованості станом на 11.11.2025 року становить 15 173,28 грн., з яких: 13 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 2 020,19 - проценти за користування кредитом; 74,75 грн. - комісія; 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту); 0,07 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). Разом з тим, в позовній заяві не міститься вимог щодо стягнення 3 процентів річних, суд не може вийти за межі позовних вимог. Також в судовому засіданні представник позивача повідомив, що у нього відсутні повноваження на вирішення питання щодо зменшення позовних вимог.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.11.2025 року, заборгованість за процентами станом на дату смерті спадкодавця становить 1 493,67 гривень, яку слід стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача, слід стягути залишок заборгованості станом на 11.11.2025 року у загальному розмірі 14 571,94 грн., з яких: 13 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 493,67 грн. - проценти за користування кредитом (станом на час смерті ОСОБА_4 ); 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту станом на 16.12.2019 р.).

Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 74,75 грн., яка визначена умовами кредитного договору, і є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, слід звернути увагу на наступне.

Умовами кредитного договору передбачено, що комісія, пов`язана з видачею кредитних коштів і становить 2,5 %.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09.12.2019 р. у справі № 524/5152/15.

За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 74,75 грн., є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині позовних вимог, які не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача до відповідачки, як спадкоємиці боржника, що прийняла після нього спадщину, підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача суми заборгованості померлого боржника за кредитним договором, що увійшла до складу спадщини у розмірі 14 571,94 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00, згідно платіжної інструкції № 3756 від 05.06.2025 року.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 913,24 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055, 1216, 1218, 1268, 1282 ЦК України, ст. ст. 141, 247, 258, 259, 264-265, 353, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (адреса: вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014, , р/р НОМЕР_8 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО: 328845), заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у загальному розмірі 14 571,94 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 94 копійки, яка складається з наступного: 13 077,68 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 493,67 грн. - проценти за користування кредитом (станом на час смерті ОСОБА_4 ); 0,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту станом на 16.12.2019 р.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (адреса: вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014, , р/р НОМЕР_8 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО: 328845), судовий збір у розмірі 913 (дев`ятсот тринадцять) гривень 24 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складений 26 листопада 2025 року.

Суддя В.І. Черевата