УХВАЛА

Справа №348/2110/25

17 листопада 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: Гандзюк І.Р.

представника заінтересованої особи

Міністерства оборони України: Ткачука В.В. (за межами суду)

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні.

Від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України-Ткачука В.В. поступило письмове клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення іншої справи, а саме до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 308/17634/23.

Клопотання мотивує тим, що Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду від 05.03.2025 справу № 308/17634/23 за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1, про встановлення факту перебування особи на утриманні, було передано розгляд Великої Палати Верховного Суду. Передаючи на розгляд Великої Палати колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду звернула увагу на те, що за змістом ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ утриманцями, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Тому ключовим питанням при вирішенні того, чи перебувала онука на утриманні загиблого військовослужбовця, є те, чи має така онука саме як член його сім`ї право на пенсію у разі втрати годувальника.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23.04.2025 справу № 308/17634/23 було прийнято до провадження.

Вважає, що правовідносини у вказаній справі є подібним до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 348/2110/25, а саме: 1.Заявник звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання одноразової грошової допомоги за загибель цивільного чоловіка; 2.Міноборони в ході розгляду даної справи заперечується факт перебування заявниці на утриманні у брата з мотивів недоведеності такого.

Крім того, Міноборони у поясненнях на заяву про встановлення факту перебування на утриманні зазначається, що із поданих заявницею документів не слідує, що вона відноситься до кола осіб, визначених ч. 4 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ (згідно ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на день виникнення права, до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, належать утриманці. Поряд з цим утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця), однак заявником не надано документів, які б підтверджували право на призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» або факт призначення даного виду пенсії), а отже відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги, яку має меті отримати заявниця.

Враховуючи викладене вважає, що дану справу слід зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 308/17634/23.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України-Ткачук В.В. в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження по справі підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив його задоволити.

Заявник та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання представника Міністерства оборони України про зупинення провадження по справі за безпідставністю.

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, у поданих до суду письмових поясненнях начальник управління просить розгляд справи проводити у відсутності представника управління.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та шляхом надіслання судових викликів в електронному вигляді до електронного кабінету.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання, оскільки представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив про причини неявки.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази прийшов до наступного висновку.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України , суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Суд зазначає, що стаття 253 ЦПК України встановлює право, а не обов`язок суду зупинити провадження по справі з підстав, зазначених у даній статті.

Так, Касаційним цивільним суд у складі Верховного Суду від 05.03.2025 справу № 308/17634/23 за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1, про встановлення факту перебування особи на утриманні було передано розгляд Великої Палати Верховного Суду. Передаючи на розгляд Великої Палати колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду звернула увагу на те, що за змістом статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ утриманцями, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Тому ключовим питанням при вирішенні того, чи перебувала онука на утриманні загиблого військовослужбовця, є те, чи має така онука саме як член його сім`ї право на пенсію у разі втрати годувальника.

Разом з тим представником заявника у поданому клопотання не надано достатніх доводів на підтвердження того, що правовідносини, визначені у справі № 308/17634/23, є подібними до правові днин, визначених у даній справі.

Крім того правовідносини щодо встановлення факту перебування особи на утримані військовослужбовця вже були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, якою у постанові від 18.01.2024 (справа № 560/17953/21) викладено правовий висновок про те, що справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Також в матеріалах справи наявне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.12.2024, що набрало законної сили, яким встановлено факт проживання заявниці ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем ОСОБА_2 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким правовідносини, визначені у справі № 348/2110/25, та правовідносини, визначені у постанові 308/17634/23, не є тотожними.

Окрім цього необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що підстав для зупинення розгляду справи немає. Тому в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи про зупинення провадження по справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 223, 252, 253, 258, 260, 294, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України-Ткачука В.В. про зупинення провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.11.2025.

Суддя Міськевич О.Я.