Березівський районний суд Одеської області
25.11.2025
Справа № 494/1829/25
Провадження № 2-о/494/78/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю. ,

при секретарі судового засідання Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Березівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник зазначає, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Оленівка Березівського району Одеської обл. У зв`язку з настанням у березні 2025 року пенсійного віку, він звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській обл. з питання призначення мені пенсії за віком та надав усі необхідні документи, в тому числі трудову книжку та архівну довідку. У червні 2025 року він отримав лист управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного форду України в Одеській області та додаток до нього: рішення про відмову у призначенні пенсії за №02 від 30.05.2025 р. Як свідчить з даного рішення, він дійсно, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», досяг пенсійного віку, який становить 60 років. Підставою для відмови у призначенні пенсії послугувало те, що для призначення пенсії необхідний страховий стаж становить - 32 роки, в той час коли заявнику зараховано - 30 років 10 місяців 11 днів. При цьому, йому не зараховано до трудового стажу період роботи в КСП «Іскра» з 1995 по 1997 рік, згідно довідки від 12.05.2025 р. №01-46-330, оскільки в довідці вказано, що в книгах нарахування заробітної плати працівників значиться на російській мові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника - ОСОБА_1 (на російській - ОСОБА_3 ). За даних підстав заявнику було рекомендовано звернутись до суду і після підтвердження факту належності документу, звернутись до Пенсійного фонду вдруге.

Як свідчить з архівної довідки № 01-46-246 від 01.04.2025 р., виданої начальником відділу трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської обл. Вікторією Сюзєвою в книгах нарахування заробітної плати працівників КСП «Іскра» Березівського району Одеської обл., значиться за період з 1995 року по 1997 рік - ОСОБА_2 (так в документі). Чому в архівній довідці вказано по-батькові заявника - ОСОБА_4 , замість ОСОБА_5 , пояснити заявник не може і вважає, що в даному випадку має місце технічна помилка та неуважність відповідальної особи, припускає тому, що усі його називали ОСОБА_6 (Славіком ). Такий невірний запис зробила відповідальна особа, а не він.

На думку заявника, працівники архіву не можуть внести виправлення до вказаних документів, адже вони уповноважені лише на облік, зберігання та використання відомостей, що є у їхньому розпорядженні, проте жодним чином вони не уповноважені вносити в них виправлення. Вказані документи, не є втраченими, вони знаходяться у архівному відділі, тому не має необхідності їх відновлювати. Потрібно лише встановити факт належності вказаної довідки заявнику, так як у позасудовому порядку, внести відповідні виправлення неможливо.

Встановлення факту належності документа заявнику необхідно для зарахування йому страхового стажу.

Враховуючи наведене, просить встановити факт належності заявнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 архівної довідки № 01-46-246 від 01.04. 2025 р., виданої начальником відділу трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської обл. Вікторією Сюзєвою.

В судове засідання заявник не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити заяву.

Представники заінтересованої особи були належним чином повідомлені про судовий розгляд, в засідання не з`явились.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області надав свої заперечення на заяву ОСОБА_1 , у такому зазначив наступне.

ОСОБА_1 звернувся із заявою до Березівського районного суду Одеської області для встановлення вищевказаного факту, який дасть йому можливість для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, встановлення факту в подальшому породжує право заявника на призначення пенсії. При цьому зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, шо у такий спосіб він намагається оскаржити рішення органу публічної влади Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області №02 від 30.05.2025 року щодо призначення пенсії відповідно зі знижкою пенсійного віку, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, оскільки заява позивача не містить матеріально-правової вимоги про захист невизнаних, порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , натомість її зміст, вказують на те, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження рішення органу публічної влади Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, який здійснює у цих правовідносинах владні управлінські функції на основі законодавства, а тому обставини, які ОСОБА_1 просить встановити у прохальній частині заяви, підлягають доказуванню в адміністративному спорі відповідно до частини другої статті 73 КАС України.

Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні заяви заявника.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається згідно паспорту НОМЕР_2 .

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком.

На вищезазначену заяву надійшла відповідь, а саме рішення №55 про відмову у призначенні пенсії. Як свідчить з даного рішення, ОСОБА_1 дійсно, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», досяг пенсійного віку, який становить 60 років. Підставою для відмови у призначенні пенсії послугувало те, що для призначення пенсії необхідний страховий стаж становить - 32 роки, в той час коли заявнику зараховано - 30 років 10 місяців 11 днів. При цьому, ОСОБА_1 не зараховано до трудового стажу період роботи в КСП «Іскра» з 1995 по 1997 рік, згідно довідки від 12.05.2025 р. №01-46-330, оскільки в довідці вказано, що в книгах нарахування заробітної плати працівників значиться на російській мові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним - ОСОБА_1 (на російській мові - ОСОБА_3 ). За даних підстав ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду і після підтвердження факту належності документу, звернутись до Пенсійного фонду вдруге.

З архівної довідки № 01-46-246 від 01.04. 2025 р., виданої начальником відділу трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської обл. Вікторією Сюзєвою вбачається, що в книгах нарахування заробітної плати працівників КСП «Іскра» Березівського району Одеської обл., значиться за період з 1995 року по 1997 рік - ОСОБА_2 (так в документі) і його вихододні складали в 1995 році 120 днів, в 1996 року 307 днів, в 1997 році 93 дні.

Той факт, що архівна довідка № 01-46-246 від 01.04. 2025 р. належать ОСОБА_1 , підтверджується: тим, що його прізвище та ім`я - ОСОБА_7 збігається з паспортом та архівною довідкою; як свідчить з належної заявнику трудової книжки серії НОМЕР_3 , запис за період 06.06.1995 року по 15.05.1997 р. - відсутній, тобто саме в це час він міг працював у КСП «Іскра; як свідчить з архівної довідки № 01-33-77 від 01.04. 2025 р., в книгах нарахування заробітної плати працівників, а також в книгах нарахування та обліку трудового стажу КСП «Іскра» Березівського району Одеської області інші працівники з прізвищем ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) не значиться.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ОСОБА_1 він знає з дитинства. У 1985 році він повернувся зі служби у рідне село, де одразу пішов на роботу до «сільгоспхімії», 10.10.1988 року був зарахований в члени КСП «Іскра», де працював робочим до 2000 року. З 1995 року по приблизно 1998 рік працював разом зі свідком на даному підприємстві трактористом.

Заявник вважає, що він не може відповідати за неправильне зазначення його по-батькові в архівній довідці, яка сформована на основі первинних документів на підприємстві. Неправильне зазначення по батькові заявника позбавляє його права на призначення та нарахування відповідної пенсії, тому він змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності документа. Виправити помилки, допущені в архівній довідці неможливо.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637,за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Крім того, згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження.

Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документу.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, архівна довідка № 01-46-246 від 01.04.2025 р. видана начальником відділу трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області ОСОБА_9 - належить заявнику ОСОБА_1 .

Доводи заінтересованої особи про те, що заявник у такий спосіб намагається оскаржити рішення органу публічної влади про відмову у призначенні пенсії є безпідставними, оскільки спростовуються доводами заяви ОСОБА_1 та не заслуговують на увагу.

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через помилку в по батькові у його архівній довідці, не може в повному обсязі реалізувати свої права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Керуючись ст.ст. 293, 315- 319 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 архівної довідки № 01-46-246 від 01.04. 2025 р., виданої начальником відділу трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області Вікторією Сюзєвою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Панчишин А.Ю.