провадження 2/201/632/2025
У Х В А Л А

25 листопада 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра в місті Дніпрі клопотання представника позивача про призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф?єва Ольга Юріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Покинтелиця Дмитро Володимирович і ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 вересня 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Ухвалою судді Соборного (Жовтневого) районного суду міста Дніпра провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення підготовчого засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В підготовче засідання стороною позивача заявлене клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Покинтелшицю Д.В. через те, що саме вказаний нотаріус оформлював і посвідчував спірний заповіт, його права можуть бути порушені, рішення по справі може вплинути на вказаний правочин, він має безпосереднє відношення до спірного питання позивача по позову в такій якості і розгляд справи можливий за його участі в такій якості.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року клопотання було задоволено і залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса ДМНО Покинтелицю Дмитра Володимировича.

У підготовче засідання представник позивача заявив клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення по справі судової почеркознавчої експертизи стосовно вирішення питання про приналежність підпису ОСОБА_4 в спірному заповіті від 29 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Покинтелицею Д.В. за реєстровим номером 1578.

Сторона позивача наполягала на задоволенні клопотання з урахуванням обставин у справі, сторона відповідача не заперечувала проти вказаного клопотання.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги ст. 12, 76, 77, 103 ЦПК України, заслухавши думку учасників спору та враховуючи, що для з`ясування обставин, вказаних в клопотанні, потрібні спеціальні пізнання, проти чого не заперечують сторони, суд вважає це клопотання обгрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Крім того, відповідно ст. 84 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, призначення експертизи не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

При цьому суд звертає увагу також на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку призначення експертизи, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про не доцільність такого зупинення.

Дослідивши матеріали справи і заяви, клопотання, проти чого не заперечувала сторона відповідача, суд вважає за необхідним клопотання задовольнити, оскільки воно обгрунтоване і основане на законі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 103, 104, 116-118, 182, 200, 222, 252, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручити експертам Дніпровського науково - дослідного інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 17, офіс 361).

На вирішення експертів поставити наступне запитання:

1.Чи виконаний рукописний текст і підпис від імені ОСОБА_4 у Заповіті від 29 серпня 2016 року, реєстровий номер 1578, посвідченому приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Покинтелицею Дмитром Володимировичем, самим ОСОБА_4 чи іншою особою?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо не правдивого висновку по ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати цивільну справу. Експертне дослідження провести за матеріалами цієї цивільної справи та наданими документами в найкоротші терміни.

Витрати покласти на позивача ОСОБА_1 ..

Ухвала набрала законної сили 25 листопада 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -