Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №344/10754/24

20 листопада 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Куценка О.О., за участю секретаря судового засідання Двібородчин І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

06 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 86 774,00 грн. та судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №328890-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

05.12.2023 року ТОВ «Бізнес Позика» було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №328890-КС-006 про надання кредиту, яку відповідач 05.12.2023 року прийняла.

ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, котрий боржником було введено/відправлено.

За умовами договору відповідач отримав від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 1,14874498 % за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказав в особистому кабінеті.

Відповідач не виконав зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим станом на 26.05.2024 року утворилася заборгованість в сумі 86 774,00 грн., яка складається з: 20 000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 63 854,50 грн сума прострочених платежів по процентах; 2 919,50 грн сума прострочених платежів за комісією.

Враховуючи, що заборгованість не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №328890-КС-006 у розмірі 86 774,00 грн, стягнути понесені судові витрати по справі.

Ухвалою судді Решетова В.В. від 15 липня 2024 року відкрито провадження по справі позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетова В. В. від 04 серпня 2025 року заяву представника відповідача-адвоката Переверзєва О.О. про перегляд заочного рішення по справі №344/10754/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Заочне рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року - скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу зборів суддів №4 від 19 вересня 2025 року у зв`язку із втратою працездатності та тривалим перебуванням на лікарняному судді Решетова В. В., з метою дотримання розумних строків розгляду справ та для забезпечення ефективності правосуддя, прийнято рішення про заміну головуючого судді Решетова В.В. у справах, які перебувають у його провадженні, шляхом повторного їх автоматизованого розподілу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2025 року головуючим у справі визначено суддю Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценка О.О. та передано йому справу для розгляду.

Ухвалою судді Куценка О.О. від 29 вересня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

В поданій заяві представник ТОВ «Бізнес Позика» просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У поданому відзиві від 19 серпня 2025 року адвоката Переверзєва О.О., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 зазначено, що відповідачем позовні вимоги визнаються частково - у сумі 40 000 грн (20 000 грн - тіло кредиту, 20 000 грн - проценти), решту вимог вважають безпідставними. Зокрема, заперечує проти стягнення комісії 2 919,50 грн, посилаючись на нікчемність умов договору щодо комісії за надання/обслуговування кредиту відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також відповідач вказує, що після набрання чинності Законом № 3498-ІХ позивач повинен був обмежити денну процентну ставку граничними розмірами (спочатку 2,5 %, потім 1,5 %, а надалі - 1 %), але у період з 22.04.2024 по 21.05.2024 проценти нараховувались за ставкою 2 % на день, у зв`язку з чим розмір нарахованих процентів, на його думку, підлягає зменшенню на 3 000 грн. Окрім того, посилаючись на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», принципи справедливості, добросовісності та розумності, а також практику КСУ та ВС щодо зменшення надмірної відповідальності споживача, відповідач вважає суму процентів 60 854,50 грн явно непропорційною вартості кредиту й просить обмежити розмір процентів сумою 20 000 грн. Також він просить стягнути з позивача на його користь 6 000 грн витрат на правничу допомогу. Справу просив розглянути за відсутності відповідача та його представника.

У відповіді на відзив позивач заперечив доводи відповідача, зазначивши, що комісія за надання кредиту була прямо передбачена договором, відображена у паспорті споживчого кредиту та є складовою загальних витрат за кредитом. Щодо процентів позивач зазначив, що їх нараховано у межах граничних ставок, встановлених Законом № 3498-ІХ, а твердження відповідача про їх завищення документально не підтверджені. Крім того, позивач вважає вимогу про зменшення процентів на підставі «несправедливості» необґрунтованою, оскільки проценти є платою за користування кредитом, а не санкцією. Також позивач заперечив проти стягнення з нього витрат відповідача на правничу допомогу.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №328890-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 вищевказаного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14874498 процентів за кожен день користування кредитом.

Договір про надання кредиту від 05.12.2023 року №328890-КС-006 відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) UA-2903 на номер телефону НОМЕР_1 .

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому кредит в загальній сумі 20 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на його банківську картку № НОМЕР_2 .

Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 26 травня 2024 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 86 774,00 грн., з яких: 20 000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 63 854,50 грн сума прострочених платежів по процентах; 2 919,50 грн сума прострочених платежів за комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Оцінивши доводи сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, здійснення часткової оплати та наявності заборгованості, що відповідно до ст. 82 ЦПК України не потребує додаткового доказування. Часткова сплата заборгованості свідчить про визнання боргу та договору як такого, що виконувався сторонами, а отже не може вважатися неукладеним.

Щодо нарахованих процентів.

Відповідно до ст. 1048, 1054, ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України позикодавець (кредитодавець) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики (кредиту), розмір, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються договором. Кредитним договором між сторонами передбачено нарахування процентів за користування кредитом за фіксованою стандартною та зниженою ставками, на залишок заборгованості за кожен день фактичного користування коштами, у межах строку дії договору до 21.05.2024 року. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховувались виключно в межах строку кредитування, а після 21.05.2024 року сума заборгованості не змінювалась. Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 8, п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка обчислюється за спеціальною формулою як відношення загальних витрат за споживчим кредитом до суми кредиту та строку кредитування. Із врахуванням суми кредиту 20 000 грн, строку 169 днів та загальних витрат (проценти + комісія за надання кредиту) денна процентна ставка за договором складає близько 0,95 % на день, що не перевищує граничних обмежень, установлених ч. 5 ст. 8 та п. 17 розд. IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (2,5 %, 1,5 % та 1 % у відповідні періоди дії цього Закону). Відповідач, посилаючись на перевищення граничної денної ставки, не навів жодного альтернативного розрахунку денної процентної ставки за формулою, визначеною законом, та не спростував наданий позивачем розрахунок у розумінні ст. 12, 81 ЦПК України. За таких обставин суд вважає суми нарахованих позивачем процентів за користування кредитом у розмірі 63 854,50 грнє правомірними та такими, що відповідають як умовам договору, так і вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо комісії за надання кредиту.

Пунктом 2.5 Кредитного договору передбачено обов`язок позичальника сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 3 000 грн, яка є одноразовим платежем та включена до графіку платежів. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом, крім процентів, можуть включатися комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Національний банк України, затвердивши відповідні правила розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, прямо передбачає можливість включення таких комісій до структури витрат за кредитом. Комісія за надання кредиту в даному випадку встановлена саме у кредитному договорі, підписаному відповідачем в електронній формі, її розмір був відомий позичальнику до укладення договору, вона є разовою та фіксованою. Відповідач протягом дії договору не оспорював відповідні умови, не звертався з вимогами про визнання їх недійсними, натомість здійснив принаймні один платіж у рахунок виконання договору, що свідчить про прийняття ним умов договору. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, щодо правомірності встановлення та стягнення комісії за надання кредиту як складової загальних витрат за споживчим кредитом, таким чином вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 2 919,50 грн є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо доводів відповідача про «несправедливість» та необхідність зменшення процентів.

Посилання відповідача на норми ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та принципи справедливості, добросовісності й розумності як підставу для зменшення нарахованих процентів суд оцінює критично. Нараховані позивачем проценти за договором здійснені в межах строку дії договору та є платою за користування кредитними коштами, передбаченою ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України. При цьому відповідач не заявляв окремих вимог про визнання умов договору несправедливими чи недійсними, не довів наявності істотного дисбалансу прав і обов`язків на момент укладення договору, а лише оціночно стверджує, що «справедливим» розміром процентів була б сума, рівна сумі кредиту. Такі доводи не ґрунтуються на законі та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. З урахуванням викладеного суд не вбачає правових підстав для зменшення нарахованих позивачем процентів за користування кредитом за критерієм «несправедливості» та вважає заперечення відповідача в цій частині необґрунтованими.

При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач добровільно уклав кредитний договір, був належним чином ознайомлений з умовами договору у тому числі з розміром процентної ставки та комісії. Також суд враховує, що відповідач фактично користувався кредитними коштами в межах строку встановленого кредитним договором та не звертався із позовом про визнання недійсними умов договору щодо розміру процентів чи комісії.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив наявність та розмір заборгованості за кредитним договором, а доводи відповідача, викладені у відзиві, не спростовують заявлених вимог. Тому позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач відсутні, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 05 грудня 2023 року №328890-КС-006 про надання кредиту в загальному розмірі 86 774,00 грн., з яких: 20 000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 63 854,50 грн сума прострочених платежів по процентах; 2 919,50 грн сума прострочених платежів за комісією.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.10,13,19,76-81,141,263-268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №328890-КС-006 у розмірі 86 774,00 грн (вісімдесят шість тисяч сімсот сімдесят чотири гривні грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Повний текст судового рішення складено 24 листопада 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування, ім`я сторін та інших учасників справи :

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: