Справа № 495/4114/24
Провадження № 2/513/725/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника Бутенко Марії Олегівни до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, суд, -
В С Т А Н О В И В :
07 травня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 січня 2020 року о 03 годині 30 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Ореl» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Згідно Вироку Арцизького районного суду Одеської області у справі № 513/170/20, відповідача визнано винним у скоєнні ДТП за ч.2 ст. 286 КК України.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на дату скоєння ДТП не була застрахована.
Згідно Вироку Арцизького районного суду Одеської області у справі № 513/170/20 з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілої стягнуто 15 513,91 грн витрат на лікування; 31 832,81 грн недоотриманої заробітної плати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та 775,70 грн моральної шкоди, загалом 48 122, 42 грн.
Посилаючись на вказані обставини, а також на п.п 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу завдані збитки у розмірі 48 122, 42 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 травня 2025 року про передачу справи за підсудністю Саратського районного суду Одеської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2025 року справу передано у провадження судді Миргород В.С.
Ухвалою суду від 12 12 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у позові просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку.
Вироком Арцизького районного суду Одеської області по справі №513/170/20 від 22 червня 2021 року, яке набрало законної сили 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

стягнуто з МСБТУ на користь ОСОБА_3 15 513,91 грн витрат на лікування; 31 832,81 грн недоотриманої заробітної плати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та 775,70 грн моральної шкоди, загалом 48 122, 42 грн (а.с. 5-27).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року, яка набрала законної сили 18 листопада 2021 року вирок Арцизького районного суду Одеської області по справі №513/170/20 від 22 червня 2021 року, залишено без змін (а.с. 28-34).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 , яка є потерпілою в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, від 14 грудня 2021 року щодо виконання вироку Арцизького районного суду Одеської області по справі №513/170/20 від 22 червня 2021 року та стягнення з МСБТУ на її користь витрат 15 513,91 грн витрат на лікування; 31 832,81 грн недоотриманої заробітної плати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та 775,70 грн моральної шкоди, загалом 48 122, 42 грн (а.с. 35-40).

Згідно з наказом МТСБУ від 09 лютого 2022 року № 3/901 розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 ставить 48 122, 42 грн (а.с. 41).

Відповідно до копії довідки №1 від 09 лютого 2022 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ встановлено майнову претензію у розмірі 48 122, 42 грн (а.с. 41 зворотній бік).

Згідно з платіжної інструкції № 817461 від 11 лютого 2022 року, МТСБУ на ім`я ОСОБА_3 перераховано за оплату у розмірі 48 122, 42 грн (а.с. 42).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Підпунктом "а" пункту 41.1. ст. 41 Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано.

Таким чином, враховуючи, що факт ДТП мав місце й відповідач винний у її вчиненні, що підтверджено Вироком Арцизького районного суду Одеської області по справі №513/170/20 від 22 червня 2021 року, яка не оскаржена та набрала законної сили, розмір збитків внаслідок ДТП підтверджено звітом про визначення оціночної вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу з доданим протоколом огляду транспортного засобу, калькуляцією ремонтних робіт, платіжним дорученням, позивач сплатив за відповідача матеріальне відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позов підлягає задоволено, з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України має бути стягнуто судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , адреса: 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 48 122,42 грн (сорок вісім тисяч сто двадцять дві гривні 42 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , адреса: 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручене у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду або через Саратський районний суд Одеської області, а матеріали справ випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 27 листопада 2025 року.

Суддя В. С. Миргород