Справа №:755/1185/25
Провадження №: 2-ві/755/42/25
"18" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі: головуючого судді Гаврилової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О., яка подана його представником адвокатом Шинкаренком Сергієм Олександровичем в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, -
В провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О. перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.
Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Шинкаренком Сергієм Олександровичем подано до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про відвід судді Яровенко Н.О., мотивовану тим, що сумніви в неупередженості та об`єктивності судді викликає те, що суддя Яровенко Н.О. висловила свою позицію про те, кого на даний час вважає позивачем в справі, починаючи з 01.07.2025 відбуваються дії представників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб направлені на те, щоб безпідставно підмінити особу, яка дійсно має статус «позивач» в цій справі, іншою особою і суддя Яровенко Н.О. підтримує такі дії. 01.07.2005, 23.09.2025, 16.09.2025 представником Фонду були подані заяви та клопотання не від імені позивача ПАТ «Інтеграл-банк» а від імені Фонду, які прийняті головуючим у справі. З цих підстав відповідач вважає, що суддя Яровенко Н.О. в цій справі намагається підмінити дійсного позивача (особу, яка має процесуальний статус «позивач», - ПАТ «Інтеграл-банк») на іншу особу (яка лише має право діяти від імені ПАТ «Інтеграл-банк» і самостійного статусу «позивач» не має). При цьому, відповідач вважає, що дії представниці Фонду та судді Яровенко Н.О. є узгодженими (якщо не прямою змовою, то взаємовигідними конклюдентними діями): одна подає заяви і клопотання вже від імені Фонду (як від «позивача»), а інша приймає їх і розглядає як подані від «позивача», тим самим легалізуючи підміну особи в статусі «позивач» - з ПАТ «Інтеграл-банк» на Фонд. Підміняючи дійсного позивача, суддя Яровенко Н.О. намагається приховати факт, що позов розглядається без сплати судового збору незаконно. Підміна особи в статусі «позивач» автоматично погіршує становище відповідача ОСОБА_1 , так як спір між ПАТ «Інтеграл-банк» та ОСОБА_1 регулюється одними нормами права, а спір між Фондом та ОСОБА_1 регулюється зовсім іншими нормами права. Тобто, суддя Яровенко Н.О. умисно погіршує процесуальне становище ОСОБА_1 створюючи привілеї для ПАТ «Інтеграл-банк». Суддя Яровенко Н.О. діє не як нейтральний арбітр між сторонами, а як заінтересований спільник ПАТ «Інтеграл-банк» проти відповідача ОСОБА_1 .
У відповідності до абзацу першого ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2025 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано заяву про відвід для вирішення в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Вирішення питання про відвід судді передано судді Гавриловій О.В. 17 листопада 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року.
Згідно ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.
Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
В той же час, належних доказів і переконливих аргументів, які б підтверджували наявність обставин, визначених у ст. 36, 37 ЦПК України, які б унеможливлювали участь судді Яровенко Н.О. у розгляді даної справи, заявником не наведено.
Викладена в заяві про відвід незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями (прийняття заяв та клопотань тощо) не є підставою для відводу судді, що прямо визначено частиною 4 ст.36 ЦПК України.
Що ж стосується доводів заяви про наявність у відповідача сумнівів у неупередженості і об`єктивності судді при розгляді справи, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.
У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.
Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.
Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.
Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.
Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.
Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Проте, всі викладені в заяві про відвід доводи та міркування заявника, є його суб`єктивними судженнями, не підтвердженими відповідними доказами.
Посилання заявника на те, що суддею при ухваленні процесуальних рішень було порушено презумпцію невинуватості щодо ОСОБА_1 є припущеннями останнього та його особистим тлумаченням вимог Закону.
Наведені заявником доводи про те що головуюча у справі висловила свою позицію про те, кого вважає позивачем у справі, а вказані в заяві процесуальні дії судді погіршують процесуальне становище відповідача, є його суб`єктивними судженнями, не підтвердженими відповідними доказами, та тлумаченням норм процесуального права, отже жодним чином не можуть свідчити про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована в результаті розгляду справи чи вказувати на інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Таким чином, аналізуючи наведені вище доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О., яка подана його представником адвокатом Шинкаренком Сергієм Олександровичем в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 34, 36, 37, 40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О., яка подана його представником адвокатом Шинкаренком Сергієм Олександровичем в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.
Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: