Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4571/25
Номер провадження 2/299/1601/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Бак М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 299/4571/25 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (надалі ТДВ «Страхова компанія «Гардіан») до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2025 року в суд поступила позовна заява ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в сумі 29328,00 грн.

Позов пред`явлено з тих підстав, що 25.05.2021 року між ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-204173079, забезпечений транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Favorit», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

13.04.2022 року близько 22:20 год відповідач, керуючи даним транспортним засобом на вул. Борканюка в с. Мала Копаня Берегівського району Закарпатської області, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та вживав алкогольний напій, внаслідок чого перебував в стані алкогольного сп`яніння.

17.05.2022 року Виноградівським районним судом Закарпатської області винесено постанову у справі № 299/2002/22, якою відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

02.09.2022 року позивач виплатив власнику транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 29328,00 грн.

На підставі підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право на подання регресного позову до відповідача з огляду на те, що він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події та вживав алкоголь.

17.05.2024 року позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування збитків № G-18394-1, однак відповідач не вчинив дій для сплати суми, яка підлягає відшкодуванню.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву.

12.09.2025 року, разом із позовною заявою, в суд поступила заява позивача від 03.09.2025 року № G-18394 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 24.09.2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, якою вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» із повідомленням від 15.04.2022 року про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 13.04.2022 року о 20:00 год на вул. Борканюка, 91, в с. Мала Копаня Берегівського району Закарпатської області за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Favorit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , зокрема зіткнення транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Favorit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з нерухомим транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, ОСОБА_2 подав до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» заяву від 24.06.2022 року про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди.

11.05.2022 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 складено консультацію про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 78-D/10/16 в результаті дослідження, проведеного щодо транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до якої вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 13.04.2022 року складає 54381,46 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали).

02.09.2022 року позивач виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 29328,00 грн.

Наведені обставини підтверджено відомостями, які містяться в таких документах:

1) копії повідомлення ОСОБА_2 про дорожньо-транспортну пригоду від 15.04.2022 року, адресованого ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (арк. 22);

2) копії заяви ОСОБА_2 від 24.06.2022 року про виплату страхового відшкодування, адресованої ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (арк. 23);

3) копії консультації про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.05.2022 року № 78-D/10/16, складеної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (арк. 28-35);

4) копії страхового акта від 02.09.2022 року № G-18394-1, виданого ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (арк. 25);

5) копії платіжного доручення від 02.09.2022 року № 161750, виданого Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (арк. 27).

Обставини, викладені в позовній заяві, з приводу винуватості відповідача в настанні дорожньо-транспортної пригоди 13.04.2022 року близько 22:20 год на вул. Борканюка в с. Мала Копаня Берегівського району Закарпатської області не доведено.

Згідно частини першої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У частині першій статті 95 ЦПК України закріплено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до положень частини другої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно частини четвертої статті 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно абзацу першого пункту 3 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 (в редакції від 24.03.2021 року), копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

У абзаці першому пункту 3 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 (в редакції від 15.07.2024 року), копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

Копії з копій таких судових рішень: 1) постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.05.2022 року, постановленої у справі № 299/2002/22 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (арк. 15-17); 2) постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.06.2022 року про виправлення описки, постановленої у справі № 299/2002/22 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (арк. 18); 3) постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.01.2025 року про виправлення описки, постановленої у справі № 299/2002/22 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (арк. 19), які засвідчено представником позивача Каплею А.С., тобто без дотримання порядку, встановленого Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, та копія постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.05.2022 року, постановленої у справі № 299/2002/22 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (арк. 20, 21), яку посвідчено представником позивача Каплею А.С. та відсутні дані щодо підписання постанови суддею, не виступають допустимими доказами.

Копія з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 31.10.2019 року ТСЦ 2146 (арк. 24), оригінал якого знаходиться у власника транспортного засобу, яку засвідчено представником позивача Каплею А.С., тобто без додержання положень частини п`ятої статті 95 ЦПК України, є недопустимим доказом.

Копія акта про узгодження розміру страхового відшкодування від 31.08.2022 року, складеного ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та ОСОБА_2 (арк. 26), у якому відсутній підпис вказаного в ньому представника страховика - ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», тобто немає реквізиту документа, передбаченого підпунктом 4.1 пункту 4 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів», не підлягає врахуванню як джерело доказу.

У відповідності до частини першої статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно частини другої статті 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до частини третьої статті 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Копія відповіді від НПУ з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.04.2022 року о 20:15 год на вул. Борканюка в с. Мала Копаня Берегівського району Закарпатської області (арк. 13, 14), щодо якої відсутні дані про дату виготовлення та відомості про те, з якої інформаційної системи її виготовлено, та копія інформації з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо чинності полісу внутрішнього страхування № 204173079 на транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Favorit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.04.2022 року (арк. 36), яка не містить частини документа, не виступають джерелами доказів.

Згідно частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Копія вимоги представника ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» Морозенко Ю. від 17.05.2024 року № G-18394, адресованої ОСОБА_1 , з приводу сплати в порядку регресу страхового відшкодування (арк. 37), за відсутності доказів надсилання її відповідачу не підтверджує факту звернення позивача до відповідача з відповідною вимогою.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

У відповідності до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (зі змінами), який діяв до 01.01.2025 року, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

У зв`язку з недоведеністю обставини, наведеної в обґрунтування позову, щодо винуватості відповідача в настанні дорожньо-транспортної пригоди, не доведено наявність у позивача права вимоги до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

З викладених мотивів, на підставі аналізу встановлених обставин та в результаті оцінки доказів, суд прийшов до висновку про відмову в позові.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

у позові ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», місцезнаходження: 01032, Київська область, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. № 96, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35417298.

Представник позивача: Капля Аліна Степанівна, адреса: 03062, Київська область, м. Київ, просп. Берестейський, буд. № 65, корп. Б, оф. № 457.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя Бак М. Д.