Справа № 159/3380/24 Провадження № 22-з/802/91/25 Головуючий у 1 інстанції: Хвіц Г. Й.
Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л. Я. ,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Турійського районного суду Волинської області від 10 липня 2025 року,
Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 10 липня 2025 року у цій справі у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Турійського районного суду Волинської області від 10 липня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області від 30 квітня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади викладача фортепіано та загального фортепіано Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача фортепіано та загального фортепіано Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області.

Стягнуто з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 124 553, 69 грн.

Стягнуто з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 2 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в дохід держави судовий збір у розмірі 3 667,93 грн.

04 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційному суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій вона просить ухвалити додаткове судове рішення у справі, яким в резолютивній частині постанови зазначити про визнання незаконним та скасування наказу № 17-од директора Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області від 26 квітня 2024 року про застосування дисциплінарного стягнення догани до ОСОБА_1 ; в резолютивній частині постанови зазначити про визнання незаконним та скасування наказу № 19-од директора Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області від 29 квітня 2024 року про застосування дисциплінарного стягнення догани до ОСОБА_1 ; стягнути з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в її користь суми понесених судових витрат в суді першої інстанції у розмірі 3 633,60 грн, в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 451,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до підпункту б пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Турійського районного суду Волинської області від 10 липня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області від 30 квітня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади викладача фортепіано та загального фортепіано Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача фортепіано та загального фортепіано Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області.

Стягнуто з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 124 553, 69 грн.

Стягнуто з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 2 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в дохід держави судовий збір у розмірі 3 667,93 грн.

При цьому апеляційним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачкою ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просила суд скасувати накази про накладення дисциплінарних стягнень, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду. Позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, позивачці ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції # 0.0. . 1 від 22 травня 2024 року на суму 1 211,20 грн (т. 1, а. с. 10).

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь позивача ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн.

Крім того, за подання апеляційної скарги позивачці ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 816,80 грн (1 211,20х150%=1 816,80).

Позивач ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 5 451 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції # 0.0. . 1 від 19 серпня 2025 року на суму 5 451 грн (т. 2, а. с. 81).

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь позивача ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816,80 грн.

Судом встановлено, що позивачка за подання позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 3 633,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції # 0.0. . 1 від 28 червня 2024 року на суму 3 633,60 грн (т. 1, а. с. 100).

Також судом встановлено, що за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина 1, 2 статті 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Стороною позивача апеляційному суду подано договір про надання правової допомоги адвоката від 08 травня 2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (т. 1, а. с. 61, 227).

Колегія суддів не бере до уваги надані позивачем копії скріншотів з системи інтернет-банкінгу Приват24 про грошові перекази, оскільки з них неможливо встановити призначення сплачених коштів та суті переказу (т. 2, а. с. 149-151).

Отже позивач ОСОБА_1 не надала апеляційному суду доказів, які підтверджують здійснення нею витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, і які оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 6 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу не має.

На підставі наведеного апеляційний суд доходить висновку про необхідність ухвалення у цій справі додаткового судового рішення, яким з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 слід стягнути 1 211,20 грн сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 1 816,80 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 133, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області в користь ОСОБА_1 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 1 816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді