Справа № 138/3366/25
Провадження №:2/138/1671/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний позов.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Також згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак дана позовна заява не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 01.01.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 168935114. У зв`язку з невиконанням умов вказаного договору у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 31018,22 грн. та складається з: 8499,10 грн. заборгованості за тілом кредиту; 22519,12 грн. заборгованості за відсотками.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивач зазначає, зокрема, що позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Зокрема, як зазначає представник позивача в позовній заяві, відповідно до Реєстру боржників, № 134 від 18.05.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 168935114, яке в свою чергу передало право вимоги позивачу.

Однак, вказані докази, а саме: Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, Реєстр боржників та документи на підтвердження сплати коштів за договором факторингу, не додані до позовної заяви та не зазначені як такі, що не можуть бути подані разом з нею. Клопотання про витребування вказаних доказів до позову також не додано.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 175 ч. 3 п. 3, 5, 8, 185 ч. 1, 2, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання суду позовної заяви із зазначенням та поданням доказів на підтвердження отримання права пред`явлення до відповідача вимоги про стягнення боргу за кредитним договором(у кількості для суду та копії для відповідача).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Ю. Холодова