Житомирський апеляційний суд
Категорія 55 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/10670/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених цивільних прав та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2025 року, яка постановлена під головуванням судді Стрілецької О.В.

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати незаконними рішення та дії Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, які призвели до порушення її цивільних прав та інтересів, які полягають в процесуальних порушеннях, які були допущені відповідачем, як учасником судового провадження, при наданні до суду заяв по суті, інших процесуальних документів, які підтверджували повноваження представника Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, які були подані у цивільних справах №295/4330/22, 295/2297/22, 295/3963/22, 295/7870/22, 295/9986/22, 295/3843/22, 295/5486/22, 295/6697/22, 295/12388/22, а також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 280000,00грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що під час розгляду зазначених вище цивільних справ за поданими нею позовними заявами про захист порушених конституційних прав представник Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради здійснив істотні порушення вимог процесуального законодавства, чим порушив її цивільні права.

Позивач посилається на те, що зазначені порушення процесуального законодавства були допущені при поданні представником Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, процесуальних документів, які на думку позивача, серед іншого, направлені особою, яка не наділена повноваженнями здійснювати представництво інтересів відповідача, в незаконному долученні до процесуальних документів на підтвердження повноважень представника відповідача витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2025 рокувідмовлено у відкритті провадження у цивільній справі №295/10670/25.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції незаконно було відмовлено позивачу у роз`ясненні до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної позовної заяви. В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції зазначив, що спір не підлягає судовому розгляду, чим порушив права позивача у доступі до правосуддя, на судовий захист порушених прав чи законних інтересів, відповідно до ст. 55, 56 Конституції України.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у статті 16 ЦК України.

Законодавець у ч. 1 ст.16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , вимоги про відшкодування шкоди обґрунтовуються допущеними порушеннями процесуального законодавства щодо подання Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, як учасником судового провадження, до суду заяв по суті, інших процесуальних документів, які підтверджували повноваження представника Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, які були подані у цивільних справах №295/4330/22, 295/2297/22, 295/3963/22, 295/7870/22, 295/9986/22, 295/3843/22, 295/5486/22, 295/6697/22, 295/12388/22

Варто зазначити, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту як подання позовної заяви з вимогами про відшкодування моральної шкоди, завданої поданням до суду заяв по суті, інших процесуальних документів, які підтверджували повноваження представника відповідача під час розгляду вказаних справ.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення у відповіді на відзив.

Також статтею 182 ЦПК України врегульовано процесуальне право учасників справи подавати при розгляді справи судом заяви, клопотання і заперечення проти заяв і клопотань, в яких вони викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Розглядаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що незгода позивача з поданими представником відповідача до суду заяв по суті справи, інших процесуальних документів, які підтверджували повноваження представника відповідача під час розгляду вказаних справ, повинна бути викладена відповідно до Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду судом безпосередньо тієї цивільної справи, в межах якої такі заяви, документи і подано.

Таким чином відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведених вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі наведених норм процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального та процесуального права і незгоди з висновками суду першої інстанції.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що районний суд відповідно до ч.2, 3 ст. 186 ЦПК України у зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі правомірно разом із позовною заявою повернув ОСОБА_1 і додані до неї позовні матеріали, а тому клопотання позивача про витребування з Богунського районного суду м.Житомира копії документів долучених до позовної заяви, є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2025 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий Судді