Справа №345/4485/25
Провадження № 2/345/3018/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБЛ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 14.01.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №1456914 про надання споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), за умовами якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., строком на 27 днів.

07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021, згідно якого позивач отримав право вимоги по відношенню до відповідача.

07.09.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБЛ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, згідно якого позивач отримав право вимоги по відношенню до відповідача.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач припинив здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості в результаті чого станом на 12.06.2025 заборгованість за кредитним договором №1456914 від 14.01.2021 становить 6236,00 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за кредитом, сума простроченої заборгованості за процентами становить 4236,00 грн.. Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором №1456914 від 14.01.2021 року, а також судові витрати.

Представник відповідача подала суду заяву в якій вказала, що не визнає позов в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу. Вказала, що представник позивача не витратив багато часу для зустрічі з позивачем та на консультацію щодо перспектив судового врегулювання кредитної заборгованості, вважає, що часна складання позовної заяви перебільшений , канцелярські витрати не підтверджено відповідними доказами тобто витрати на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. є явно завищеними та не відповідають складності підготовки до розгляду справи, а тому ця вимога не підлягає задоволенню.

Ухвалою судді від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

09.10.2025 судом було винесено заочне рішення, яким позов задоволено повністю.

Ухвалою суду від 06.11.2025 постановлено скасувати заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.10.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНДЕБЛ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначивши судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника товариства та винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнає частково та в частині стягнення витрат на правову допомогу просить відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.01.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №1456914 про надання споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), за умовами якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., строком на 27 днів.

07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021, згідно якого позивач отримав право вимоги по відношенню до відповідача.

07.09.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБЛ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, згідно якого позивач отримав право вимоги по відношенню до відповідача.

Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача станом на 12.06.2025 заборгованість за кредитним договором №1456914 від 14.01.2021 становить 6236,00 грн., з яких 2000 грн. сума заборгованості за кредитом, сума простроченої заборгованості за процентами становить 4236,00 грн..

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.

Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав договір про отримання правової допомоги від 09.07.2025 та згідно акту про отримання правової допомоги від 01.09.2025 та квитанції про оплату правової допомоги від 01.09.2025 оплатив вказані послуги в розмірі 10 500,00 грн..

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, участі в судових засіданнях представник позивача не брав, а також, враховуючи клопотання представника відповідача про відмову у вимогах щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі ст.ст. 512-514,517,1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБЛ КОЛЛЕКШН» () заборгованість за кредитним договором №1456914 від 14.01.2021 в розмірі 6236,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБЛ КОЛЛЕКШН» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3500,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя