Провадження № 2/686/9147/25
УХВАЛА

18 листопада 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна представник Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна представник Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000000,00 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що моральна шкода завдана йому свавільною відмовою у здійсненні правосуддя та порушенням права на справедливий суд у відповідності ст. 6 Європейської конвенції з прав людини очевидно незаконною свавільною Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду Білоконь О.В., Осіяна О.М., Сакари Н.Ю. від 21 березня 2024 року у справі №686/20351/23.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача направив до суду заяву про закриття провадження по справі, з посиланням на те, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою від 21.03.2024 року у справі №686/20351/23 Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду Білоконь О.В., Осіяна О.М., Сакари Н.Ю. відмовив у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою. Вважає вищевказану ухвалу незаконною, оскільки суд не виконав завдання цивільного судочинства, порушене право на справедливий суд не відновив, не забезпечив належного відшкодування. Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_2 , Сакари Н.Ю. йому завданої моральної шкоди.

Згідно з позицією, висловленою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 у справі №686/2479/16-ц Закону України не передбачають можливість розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду, вчинених під час розгляду ним справи, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними дій з розглядом судової справи. І хоча позич не заявляє вимогу про визнання протиправними дій суду-відповідача, вважаючи таку протиправність підставою позову, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що вирішення заявленої до суду відповідача вимоги про відшкодування ним збитків і моральної шкоди, завданих протиправними, на думку позивача, діями судді передбачатиме оцінку таких дій, що є втручання у здійснення правосуддя судом відповідачем. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення

(не вчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (не вчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.07.2019 у справі №636/5534/15).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна представник Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000000,00 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що моральна шкода завдана йому свавільною відмовою у здійсненні правосуддя та порушенням права на справедливий суд у відповідності ст. 6 Європейської конвенції з прав людини очевидно незаконною свавільною Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду Білоконь О.В., Осіяна О.М., Сакари Н.Ю. від 21 березня 2024 року у справі №686/20351/23.

Відповідно до п.п. 21-22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 у справі у справі №688/2479/16-ц) - Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). (див., наприклад, висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 62-65), від 13 березня 2019 року у справі № 462/32/17, від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 24-26)). Засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключною відповідальністю держави пункт 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року).

У п.п.25-28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 у справі у справі №688/2479/16-ц) визначено, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя (див., зокрема, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 711/2652/17). Якщо на підставі рішення суду за таким позовом держава мала виплатити стороні відшкодування через помилку, допущену у здійсненні правосуддя, саме у держави, а не у сторони справи має бути право притягнути суддю до цивільної відповідальності шляхом подання позову (див. також: пункт 37 Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 636/5534/15).

Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції). Близькі за змістом приписи є у частині другій статті 48 і в частині четвертій статті 58 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (див. також пункт 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, пункт 33 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц). Суд не наділений повноваженнями представляти державу у суді за позовом про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя.

Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 у справі у справі №688/2479/16-ц) - Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду про те, що спір в частині вимог до суду не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, і звертає увагу на те, що приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини другої статті 122 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України у редакції, чинній з цієї дати, передбачає аналогічний припис), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України у редакції, чинній з вказаної дати) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36)).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна представник Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна представник Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 25.11.2025 року.

Суддя: