РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2257/25

19 листопада 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 06.10.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 8541116.

Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті кредитодавця з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п. 11.1 договору).

Також відповідач погодився, що до до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СliсkСrеdit», що розміщені на веб-сайті Товариства, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19756,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17,40 грн сума заборгованості за відсотками; 11956,00 грн сума заборгованості за пенею; 1782,60 грн комісія за надання кредиту.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останій не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 04.11.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОІШ» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-5946347.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором (п. 1.1 договору)

Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України

Підписанням договору позичальник підтвердив, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про Фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 9 Закону України «Про споживчекредитування», та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах Фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», повністю їх розуміє, погоджується з. ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розмішений на сайті Товариства.

25.07.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГТОІШ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 25072023, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОІШ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2023 до договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11041,11 грн, з яких: 4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6761,61 грн сума заборгованості за звичайними відсотками.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останій не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами на загальну суму 30797,11 грн.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Стислий виклад позиції сторін:

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 30797,11 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення, СМС повідомленнями, та шляхом надіслання судових викликів на електронну адресу.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Щодо кредитного договору № 8541116 від 06.10.2025.

Судом встановлено, що 06.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8541116, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору 300522 (а.с. 7-14).

Відповідно до п. 2.1 договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Згідно умов договору сторони погодили наступні умови кредитування: сума кредиту 6000,00 грн (п. 2.2.1 договору); строк кредитування/строк договору 30 днів (дата надання кредиту 06.10.2024-дата повернення кредиту 04.11.2024) (п.п. 2.2.2, 2.2.4 договору); процентна ставка/день 0,01% (фіксована) (п. 2.2.3 договору), комісія за надання кредиту 29.71% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1782,60 грн, денна процентна ставка/день 1,0%, проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) за день 5,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту 7800,00 грн (п. 2.2.4 договору).

У п. 12 договору (юридичні адреси та реквізити сторін) позичальником ОСОБА_1 вказано номер платіжного засобу НОМЕР_1 (а.с. 14). Додаток № 1 до договору кредиту містить обчислення загальної вартості кредиту, відповідно до якого за період 30 днів користування кредитом проценти становлять 7800,00 грн (а.с. 14-зворот).

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 15-19, 22).

21.02.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, положення якої діють виключно до реєстру боржників № 43 та № 44 від 21.02.2025 (а.с. 20).

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 43 від 21.02.2025 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників № 43, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр Боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 21).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 43 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024 в розмірі 19756,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17,40 грн сума заборгованості за відсотками; 11956,00 грн сума заборгованості за пенею; 1782,60 грн комісія за надання кредиту (а.с. 23).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024 станом на 31.07.2025 не погашена та складає 19756,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17,40 грн сума заборгованості за відсотками; 11956,00 грн сума заборгованості за пенею; 1782,60 грн комісія за надання кредиту (а.с. 24).

Щодо кредитного договору № 00-5946347 від 04.11.2022.

Судом встановлено, що 04.11.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір кредитної лінії № 00-5946347, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору 2892F (а.с. 30-35).

Відповідно до п. 1.1. договору, за цим договором кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно умов договору сторони погодили наступні умови кредитування: сума кредитного ліміту 5775,00 грн. Тип кредиту кредитна лінія (п. 1.2 договору); строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит до 04.03.2023, або достроково (п. 1.3 договору); процентна ставка (знижена та стандартна) становить 2,00% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, та застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору (п. 1.4 договору); орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення кредиту становить 4697,69% (п. 1.6 договору); орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 19635,40 грн (п. 1.7 договору); Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 5775,00 грн на картку позичальника № НОМЕР_2 , за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 275,00 грн, яка утримується позикодавцем із суми кредиту, що підлягає перерахунку позивальнику згідно договору (п. 2.2 договору).

Додатком № 1 до кредитного договору № 00-5946347 від 04.11.2022 ТОВ «Качай гроші» та відповідач ОСОБА_1 погодили графік платежів, згідно з яким дата наданя кредиту 04.11.2022, дата повернення кредиту 04.03.2023, сума кредиту 5775,00 грн, комісія за надання кредиту 275,00 грн, проценти за користування кредитом 13860,00 грн, реальна річна процентна ставка 4697,69%, загальна вартість кредиту 19635,00 грн (а.с. 33).

25.07.2023 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) укладено договір факторингу № 25072023, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 36-38, 40).

25.07.2023 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай Гроші» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25072023 від 25.07.2023, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників згідно із додатком № 1 кількістю 4261 боржників (а.с. 39).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 25.07.2023, до договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023 (додаток № 1), позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за заборгованістю, яка виникла за кредитним договором № 00-5946347 від 04.11.2022, в розмірі 11041,11 грн, з яких: 4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 41).

Згідно детального розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Качай Гроші», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-5946347 від 04.11.2022станом на 25.07.2023 не погашена та складає 11041,11 грн, з яких: 4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками(а.с. 42-43).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо укладення кредитних договорів та видачі коштів за договорами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З наведеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Щодо кредитного договору № 8541116 від 06.10.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8541116, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір був підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора 300522.

За умовами укладеного кредитного договору № 8541116 від 06.10.2024, первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надав відповідачу ОСОБА_1 фінансовий кредит на наступних умовах: сума кредиту 6000,00 грн; строк кредитування/строк договору 30 днів (дата надання кредиту 06.10.2024-дата повернення кредиту 04.11.2024); процентна ставка/день 0,01% (фіксована); комісія за надання кредиту 29.71% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1782,60 грн; денна процентна ставка/день 1,0%; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) за день 5,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%; орієнтовна загальна вартість кредиту 7800,00 грн.

У п. 12 договору (юридичні адреси та реквізити сторін) позичальником ОСОБА_1 вказано номер платіжного засобу НОМЕР_1 (а.с. 14).

Таким чином, в укладеному між сторонами кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином судом встановлено, що кредитний договір № 8541116 від 06.10.2024 підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання правочинів між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 .

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач таких не надала, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком.

Щодо кредитного договору № 00-5946347 від 04.11.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-5946347, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір був підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора 2892F.

За умовами укладеного кредитного договору № 00-5946347 від 04.11.2022, первісний кредитор ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» надав відповідачу ОСОБА_1 фінансовий кредит на наступних умовах: сума кредитного ліміту 5775,00 грн. Тип кредиту кредитна лінія; строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит до 04.03.2023, або достроково; процентна ставка (знижена та стандартна) становить 2,00% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, та застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору; орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення кредиту становить 4697,69%; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 19635,40 грн; Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 5775,00 грн на картку позичальника № НОМЕР_2 ; за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 275,00 грн, яка утримується позикодавцем із суми кредиту, що підлягає перерахунку позивальнику згідно договору.

Таким чином, в укладеному між сторонами кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином судом встановлено, що кредитний договір № 00-5946347 від 04.11.2022 підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання правочинів між первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем ОСОБА_1 .

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач таких не надав, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком.

Щодо перерахування кредитних коштів позичальнику суд зазначає, що у відповідності до умов кредитних договорів, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як і первісні кредитори, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банками, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури, який і займався перерахуванням коштів.

Первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 6000,00 грн на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , вказану ним у п. 12 кредитного договору «Юридичні адреси та реквізити сторін.

Первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 5500,00 грн (з утриманням комісії в сумі 275,00 грн) на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , вказану ним у п. 2.2 договору «Порядок надання кредиту», що підтверджується також детальним розрахунком заборгованості.

При цьому суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №559/1622/19).

Позивач надав суду всі наявні в нього докази, які підтверджують наявність кредитних правовідносин між сторонами та їх розмір, а також їх правомірність та відповідно й отримання коштів відповідачем, однак останній не довів суду, що у нього немає обов`язку щодо сплати заборгованості, яка підлягає стягненню.

Відтак суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору № 8541116 від 06.10.2024 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 , та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача.

Також суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору № 00-5946347 від 04.11.2022 між первісним кредитором ТОВ «Качай Грооші» та відповідачем ОСОБА_1 , та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача.

Щодо переходу права вимоги за кредитними договорами.

Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012, тощо).

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи копії документів, а саме:

-договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», додаткових угод до договору факторингу № 2 від 28.07.2021, № 7 від 13.06.2022, № 48 від 21.02.2025, акту прийому передачі реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, платіжної інструкції № 669 від 28.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, витягу з реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 за договором факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 в розмірі 19756,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками, 11956,00 грн сума заборгованості за пенею, 1782,60 грн комісія за надання кредиту;

-договіру факторингу № 25072023 від 25.07.2023, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.07.2023, за договором факторингу № 25072023 від 25.07.2023, платіжної інструкції № 20021 від 28.07.2025 до договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023, витягу з реєстру боржників від 25.07.2025 до договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023 в розмірі 11041,11 грн, з яких 4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками,

є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Також суд зазначає, що п. 1.1. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 передбачено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

21.02.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, положення якої діють виключно до реєстру боржників № 43 та № 44 від 21.02.2025

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 43 від 21.02.2025 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників № 43, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр Боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, представники ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким рахується заборгованість за кредитним договором 8541116 від 06.10.2024 в розмірі 19756,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17,40 грн сума заборгованості за відсотками; 11956,00 грн сума заборгованості за пенею; 1782,60 грн комісія за надання кредиту.

Пуктом 2.1. договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023 передбачено, що в порядку та на умовах, визначених договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2.4 договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. Дата відступлення прав вимоги означає робочий день, в який сторони склали і підписали акт прийому-передачі реєстру боржників.

На підставі акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.07.2023 за договором факторингу № 25072023 від 25.07.2023, клієнт ТОВ «Качай Гроші» передало, а фактор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників від 25.07.2023, після чого з урахуванням умов договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до витягу з реєстру боржників 25.07.2023 до договору факторингу № 25072023 від 25.07.2023, представники ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким рахується заборгованість за кредитним договором № 00-5946347 від 04.11.2022, в розмірі 11041,11 грн, з яких: 4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством передбачена можливість передачі майбутньої вимоги, а в спірному випадку умовами договору визначено порядок переходу такої вимоги на підставі вказаного акту прийому-передачі та реєстру боржників, які датовані пізнішою датою ніж сам договір факторингу, але індивідуалізовані належним чином, тому в позивача виникло право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.

Щодо визначення розміру заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Щодо кредитного договору № 8541116 від 06.10.2024.

Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого позивачем до матеріалів справи, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024 складає 19756,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками, 11956,00 грн сума заборгованості за пенею, 1782,60 грн комісія за надання кредиту.

Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 6000,00 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 17,40 грн, то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі №444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У кредитному договорі № 8541116 від 06.10.2024 сторонами було погоджено строк кредитування/строк договору, який відповідно до п. 2.2.2 договору становить 30 днів (з 06.10.2024 по 04.11.2024), та розмір відсотків, який за вказаний період становить 17,40 грн.

Із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом фактично здійснювалося в період з 06.10.2024 по 04.11.2024 (первісним кредитором), тобто в межах строку, передбаченого договором, та у розмірі, погодженому сторонами.

Таким чином, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості позивача, суд приходить до висновку, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 17,40 грн.

Щодо стягнення комісії у розмірі 1782,60 грн суд зазначає, що 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення, тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1782,60 грн, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 1782,60 грн,

Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути із відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024, зокрема і заборгованість за пенею в розмірі 11956,00 грн.

Суд зазначає, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України).

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким, зокрема розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту: «6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбаченічастиною четвертоюстатті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».

Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі ЗаконуУкраїни № 3498-IX від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023.

Також згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено, зокрема, пункт 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (п. 17), від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 (п. 78), від 29.06.2022 у справі № 477/874/19 (п. 69)).

Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2023 у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другоюстатті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що 11956,00 грн пені, нарахованих відповідачу, підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024 в розмірі 7800,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 17,40 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1782,60 грн комісія за надання кредиту. Вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованої пені в сумі 11956,00 грн, задоволенню не підлягає.

Щодо кредитного договору № 00-5946347 від 04.11.2022.

Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого позивачем до матеріалів справи, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-5946347 від 04.11.2022 складає 11041,11 грн, з яких: 4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками.

Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 4279,50 грн.

При цьому суд зазначає, що включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 275,00 грн, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 6761,61 грн, то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі №444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У кредитному договорі № 00-5946347 від 04.11.2022 сторонами було погоджено строк кредитування/строк договору, який відповідно до п. 1.3 договору становить 120 днів (з 04.11.2022 по 04.03.2023), та розмір відсотків, який за вказаний період (згідно графіку платежів) становить 13860,00 грн.

Із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом фактично здійснювалося в період з 04.11.2022 по 03.03.2023 (первісним кредитором), тобто в межах строку, передбаченого договором, та у розмірі, погодженому сторонами.

Таким чином, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості позивача, суд приходить до висновку, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 6761,61 грн

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 30797,11 грн, позивачем відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 128793 від 12.08.2025 (а.с. 6).

Однак, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 18841,11 грн, що становить 61,18% від ціни позову (30797,11 грн), розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1852,53 грн (3028,00 грн*61,18%).

Висновки суду:

Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 18842,11 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024 в сумі 7800,00 грн (6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками, 1782,60 грн комісія за надання кредиту); заборгованість за кредитним договором № 00-5946347 від 04.11.2022 в сумі 11041,11 грн (4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками).

У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за пенею в сумі 11956,00 грн, нарахованої за кредитним договором 8541116 від 06.10.2024, необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 1852,53 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, ст.ст. 3, 4, 204, 205, 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 536, 611, 625, 627, 629, 638-640, 1046, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078, п. 18 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 8, 9, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 18842 грн 11 коп (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні одинадцять копійок), з яких: заборгованість за кредитним договором № 8541116 від 06.10.2024 в сумі 7800,00 грн (6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17,40 грн сума заборгованості за відсотками, 1782,60 грн комісія за надання кредиту); заборгованість за кредитним договором № 00-5946347 від 04.11.2022 в сумі 11041,11 грн (4279,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6761,61 грн сума заборгованості за відсотками).

У задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за пенею в сумі 11956,00 грн, нарахованої за кредитним договором 8541116 від 06.10.2024 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ТАСкомбанк») 1852,53 грн (одну тисячу вісімсот п`ятдесят дві гривні п`ятдесят три копійки) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: вул. С.Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Міськевич О.Я.