Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба в справах дітей Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з зазначеним позовом вказуючи, що позивач приблизно в вересні 2008 року познайомився з ОСОБА_4 та на початку жовтня цього ж року почали проживати разом фактично однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, оскільки на той час ОСОБА_4 була заміжня за іншим чоловіком, але з ним не проживала та спільного господарства не вела. Приблизно в січні 2009 року ОСОБА_4 після побутової сварки з позивачем, залишила його та повернулася, як відомо позивачу, жити до свого чоловіка ОСОБА_2 .. Під час спільного проживання з чоловіком, ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку - ОСОБА_5 .. Пізніше, приблизно в 2011 році позивач та ОСОБА_4 знову почали жити разом та в же з малолітньою ОСОБА_5 , яку позивач прийняв в родину як свою доньку, виховав та виховує по теперішній час як рідну дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, однак при житті повідомила йому, що він є біологічним батьком ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що остання фактично залишилась без батьківського піклування, а місце проживання батька ОСОБА_2 не відоме, службою у справах дітей Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області неповнолітню ОСОБА_5 , тимчасово, терміном на 6 місяців до 06.10.2025 влаштовано до родини позивача. Позивач та ОСОБА_5 неодноразово відвідували місце зареєстрованого проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , однак зустріти його їм не вдавалось, зі слів коменданта гуртожитку, відповідач там не проживає, фактичне місце проживання його не відоме.

Враховуючи вищезазначені обставини, необхідності встановлення прямої біологічної спорідненості (батьківства) між позивачем та ОСОБА_5 , зокрема у забезпеченні батьківським піклуванням та отримання паспортного документу вперше при досягненні 14-річного віку, позивач змушений звернутись до суду з цим позовом.

Просить визнати його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити відомості як батька дитини ОСОБА_2 та внести зміни про ОСОБА_1 , як про батька дитини до актового запису про народження № 1 від 09.11.2010, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Позивач та його представник, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю та просять його задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. (а.с.74,75)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.77), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Представник третьої особи - Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), які належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи (а.с.71), в судове засідання не з`явився.

Представник Служби в справах дітей Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують (а.с.56).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено:

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками останньої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.33), що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису народження № 2 від 08.07.2025 (а.с.34-37).

Факт перебування батьків дитини у шлюбі з 30.11.1991, підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , згідно з яким ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали шлюб, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4 (а.с.15).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 43 виданого 11.03.2025 Кам`янським районним відділенням-1 ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , мати дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області (а.с.25-26, 27).

Наказом начальника Служби в справах дітей Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 49 від 06.05.2025, ОСОБА_5 тимчасово влаштована до родини ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 терміном на 6 місяців до 06.10.2025 (а.с.39).

Відповідно до висновку про біологічне батьківство № MGU2433 від 19.08.2025 складеного лабораторією GENECODE, вірогідність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами даного дослідження складає не менше 99,99999997% (а.с.41).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з п.6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ст.ст.213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду.

У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст.128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Враховуючи викладене вище, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства позивача по відношенню до ОСОБА_5 . Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_5 , за таких обставин, вимога про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, то відповідно доцільно вирішити питання щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.121, 126, 128, 134 СК України та керуючись ст.ст.4, 12, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба в справах дітей Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м.Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилась в м.Вільногірськ Дніпропетровської області.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, як батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилась в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, з актового запису про народження № 1 від 09.11.2010, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Внести зміни до актового запису про народження № 1 від 09.11.2010, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , записавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м.Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , прізвище дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », по батькові з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд , якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя підпис Т.М.Данилюк