Справа № 496/5991/21
Провадження № 2/496/1233/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Бєлого В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14072 грн 02 к. та судові витрати по справі в розмірі 2270 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2019 року в м. Одеса, відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Опель» д/н НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль останньої одержав механічні пошкодження. 05.08.2019 року постановою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було визнано виним у скоєні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль «Тойота» д/н НОМЕР_2 був застрахований ПрАТ СК «Теком» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 049-19 Д/Т/АТ від 26.02.2019 року. Керуючись договором страхування, відповідно до страхового акту № 1031 від 26.06.2019 року, звіту № 20/19 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 , пошкодженого у результаті ДТП від 24.06.2019 року та рахунку ФОП ОСОБА_3 від 15.06.2019 року, ПрАТ СК «Теком» було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 47322 грн 05 к.

Відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СУ «ВАН КЛІК», яке сплатило ПрАТ «Теком» суму матеріального збитку у розмірі 33250 грн 03 к. (витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу).

04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «ЮК «Скайлекс» укладено договір відступлення прав вимоги № 101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримано право грошової вимоги по страховому акту № 1031 від 26.06.2019 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 . Отже відповідач зобов`язаний відшкодувати ТОВ «ЮК «Скайнекс» різницю між фактичними витратами по договору страхування та розміром відшкодування, яке сплачене ПрАТ «ВАН КЛІК», тобто 14072 грн 02 к.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить суд відмовити у задоволенні позову ПрАТ «Теком» Свої доводи мотивує тим, що сума позовних вимог до нього є неправильною, значно завищеною, бо вона ґрунтується на розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 1031 від 26.06.2019 року, з якого вбачається лише часткове відшкодування відновлюваного ремонту автомобіля з боку позивача та іншої частини від особи, яка не приймає участі у справі. При цьому, у розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, витрати перестраховика становлять 24511,03 грн, що свідчить про наявність іншої страхової компанії ПрАТ «СК «Інтер-Плюс», що сплатила половину вартості відновлюваного ремонту автомобіля. Позивачем долучено до позовної заяви та не повністю враховано звіт № 20/19 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля від 24.06.2019 року, де зазначено, що вартість матеріальних збитків, нанесених власнику автомобілю Toyota Avensis д.р.н. НОМЕР_2 , який станом на 24.06.2019 року складає 35449,04 грн. Відповідачу є незрозумілими підстави перерахування ПрАТ «СК «Теком» до ФОП ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 47702,05 грн, оскільки сума включає проведення робіт, які не входили до переліку необхідних визначених у звіті суб`єкта оціночної діяльності. У рахунку-фактурі ФОП ОСОБА_3 за номером ФО-00000407 від 15.06.2019 року наявні роботи: антикорозійна обробка 660,00 грн, обробка гравітекс 330,00 грн, що не були передбачені як відновлюваний ремонт у звіті № 20/19 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля 24.06.2019 року. В доданих до позовної заяви відсутні будь-які дані, підтверджуючі виконання ремонтних робіт з відновлюваного ремонту автомобіля Toyota Avensis д.р.н. НОМЕР_2 саме ФОП ОСОБА_3 . На думку відповідача звіт № 20/19 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля від 24.06.2019 року не містить фотофіксації пошкоджених деталей визначених оцінювачем, тому неможливо достовірно встановити наявність необхідності у виконанні саме перерахованих у звіті дій. Зазначений звіт складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, за відсутності відповідача, який не викликався та не повідомлявся про дату, час та місце проведення такого дослідження. Відповідач зазначає, що замінені деталі мають певну вартість та знаходяться у позивача, тому відповідач вважає за необхідне оглянути замінені деталі та встановлення їх залишкової вартості, яку слід відрахувати від суми позову.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначила, що позивач не згодний з твердженнями позивача, викладеними у відзиві на позовну заяву, в зв`язку з тим, що твердження, викладені у відзиві на позовну заяву є помилковими та не обґрунтованими з наступних підстав. Відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичними витратами по договору страхування та розміром страхового відшкодування, яке сплачено ПрАТ «СК «ВАН КЛІК», тобто суму у розмірі 14072,02 грн (47322,05 грн 33250,03 грн = 14072,02 грн). Відповідно до наявності перестрахування. Відповідач не є стороною договору перестрахування, укладеного між ПрАТ СК «Теком» та ПрАТ СК «Інтер-Плюс», тому він не має ніякого відношення до взаємовідносин Страховика та Перестраховика, які склалися з підстав укладання договору перестрахування, а наявність перестрахування жодним чином не впливає на обов`язок винної у ДТП особи відшкодовувати спричинену матеріальну шкоду позивачу у порядку суброгації. Підтвердженням сплати суми страхового відшкодування зі сторони ПрАТ СК «Теком» у розмірі 47322,05 грн є відповідне платіжне доручення, наявне в матеріалах справи. Щодо твердження відповідача про те, що позивачем не повністю враховано звіт № 20/19 від 24.06.2019 року, слід зазначити, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до звіту № 20/19 від 24.06.2019 року, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ становить 50856,48 грн. А згідно рахунку ФОП ОСОБА_3 від 15.06.2019 року, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ скала 47702,05 грн. Таким чином, страховиком було оплачено відновлюваний ремонт, який є меншим, чим зазначений у звіті № 20/19. Претензій у страхувальника у зв`язку з цим не було. Відносно зазначеного відповідачем про відсутність даних щодо проведення ремонтних робіт, представник позивача зазначила, що ПрАТ СК «Теком» страхове відшкодування оплатило на рахунок ФОП « ОСОБА_3 , а не на поточний рахунок страхувальника. Отже, у випадку сплати страхового відшкодування на поточний рахунок СТО, надання страхувальником документів, що підтверджують виконання робіт з ремонту пошкодженого транспортного засобу не передбачено. Крім того, місце, де здійснювався ремонт можливо встановити виходячи з рахунку ФОП ОСОБА_3 . Щодо твердження відповідача про те, що звіт не містить фотофіксації пошкоджених деталей виконаних оцінювачем, то воно не відповідає дійсності та спростовується наявними матеріалами справи, в яких містяться зазначені фотознімки. Щодо твердження відповідача про порушення приписів Методики, представник відповідача вважає його необґрунтованим та хибним, так як виклик заінтересованих осіб є правом, а не обов`язком замовника дослідження. Представник позивача вважає твердження відповідача щодо вартості замінених деталей необґрунтованим, оскільки вони не представляли ніякої цінності (застосування пошкоджених запчастин/деталей за призначенням в подальшому буде неможливе за технічної неможливості відновлення або економічної недоцільності, про що зазначалося оцінювачем ОСОБА_4 у своєму звіті № 20/19) і тому страховик не вимагав у страхувальника передати пошкодженні замінені деталі. При цьому, доводи відповідача про те, що позивач має повернути відповідачеві деталі, агрегати або частини автомобіля, які були замінені на СТО і не були знищені в процесі ДТП, повертаються за заявою заподіювача шкоди. Жодної заяви заподіювача шкоди (відповідача) з приводу повернення позивачем деталей, агрегатів, частин автомобіля не надходило і матеріали справи не містять. ОСОБА_1 направлялись претензії щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, однак він ні відповіді на претензії, ні жодної іншої заяви на адресу страховика не направляв.

Від відповідача до суду надійшли письмові пояснення щодо вимог про стягнення судового збору, в якій він зазначив, що вимога позивача щодо стягнення судового збору не підлягає задоволенню, так як він є інвалідом ІІ групи, тому судовий збір не стягується навіть у разу, якщо рішення ухвалено не на його користь.

Представник позивача до судового засідання не з`явилась, але подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх, а також просила суд розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ПрАТ СК «Теком» 26.02.2019 року уклало договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 049-19 Д/Т/АТ, предметом якого є страхування транспортного засобу Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 34-39)

10.06.2019 року о 10 годині 18 хвилин в м. Одеса, по вул. В. Арнаутська, 45, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Zafira» д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на транспортний засіб Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП (а.с. 9)

Враховуючи наявність полісу власник пошкодженого транспортного засобу Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ СК «Теком» з повідомленням про ДТП, яке мало місце 10.06.2019 року та виплатою страхового відшкодування (а.с. 12, 13).

3 метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , було проведено огляд, про що складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу від 04.07.2019 року (а.с. 28). Згідно звіту № 20/19 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Toyota Avensis реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП (з фотознімками), вартість відновлюваного ремонту автомобіля Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 становить 50856 грн 48 к. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , становить 35449 грн 04 к. (а.с. 15-27)

Відповідно до рахунку-фактури № ФО-00000407 від 15.06.2019 року, складеному ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлюваного ремонту автомобіля Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 становить 47702 грн 05 к., з яких: вартість проведених робіт становить 15558 грн; вартість запчастин (матеріалів) становить 32144 грн 05 к. (а.с. 14)

Відповідно до страхового акту № 1031 від 26.06.2019 року, розрахунок суми страхового відшкодування становить 47322 грн 05 к. (47702,05 грн (розмір відновлюваного ремонту) 380 грн (франшиза)), в в`язку з чим ПрАТ СК «Теком» здійснило виплату за виконані ремонтні роботи у розмірі 47322 грн 05 к., що підтверджується платіжним дорученням № 3101 від 03.07.2019 року. (а.с. 10, 11)

04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «ЮК «Скайлекс» укладено договір відступлення прав вимоги № 101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримано право грошової вимоги по страховому акту № 1031 від 26.06.2019 року, тобто набуло право вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 (а.с. 110-111)

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» сплатило ПрАТ СК «Теком» суму матеріального збитку у розмірі 33250 грн 03 к., а саме витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, що підтверджується платіжною інструкцією № 5769 від 09.12.2019 року (а.с. 44).

З метою позасудового врегулювання спору, ПрАТ СК «Теком» звернулось з претензіями про сплату матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги за вих. № 317/19 від 16.12.2019 року та вих. № 480/20 від 11.12.2020 року, у розмірі 14072 грн 02 к. до ОСОБА_1 (а.с. 40-43).

Про те вказані вимоги залишились без уваги.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року у зв`язку із тим, що 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «ЮК «Скайлекс» укладено договір відступлення прав вимоги №101, відповідно до умов якого ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, суд замінив кредитора.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Так як ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та відповідно отримало право грошової вимоги по страховому акту № 1031 від 26.06.2019 року, тобто набуло право зворотної вимоги.

Суд критично відноситься до зазначених відповідачем у відзиві обставин, так як матеріали справи містять достатні докази, які підтверджують обставини щодо суми страхового відшкодування у розмірі 47322грн 05 к. та відповідно переходу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, які страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суд, дослідивши та оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЮК «Скайлекс» підлягають задоволенню та з відповідача стягненню грошові кошти у розмірі 14072 грн 02 к.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 (номер особової справи 620093), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи, а тому його слід звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2270 грн компенсуються на користь позивача за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 993, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 14, офіс 17, ) матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 14072 грн 02 к.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, , повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 14, офіс 17, ) сплачений судовий збір згідно платіжного доручення № 5174 від 08.12.2021 року, що складає 2770 грн.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складено 15.04.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра