Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9062/25
Номер провадження2-др/711/78/25
17 листопада 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Петренка О.В., розглянувши в письмовому провадженні, без повідомлення (виклику) сторін, заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі №711/9062/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
Заяву обгрунтовує тим, що рішенням Придніпровський районний суд м. Черкаси від 04 листопада 2025 року в справі №711/9062/25 задоволено частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 11 245 грн, що складає 53% від ціни позову.
Водночас, питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу залишилось судом не вирішеним під час ухвалення рішення.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2025 прийнято до розгляду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики; розгляд заяви, керуючись ч.3 ст.270 ЦПК України, вирішено провести протягом десяти днів з дня надходження заяви без повідомлення учасників справи.
Будь-яких заяв, відзивів, заперечень тощо позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду, станом на день розгляду заяви, не надходило.
Також позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір встановлений на власний розсуд та належним чином необґрунтований. Також, на думку позивача, вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості.
Суд, дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2025 у справі №711/9062/25 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання коштів у кредит №8568673 від 15 жовтня 2024 року в розмірі 11 245 (одинадцять тисяч двісті сорок п`ять) гривень, з яких 11 245 (одинадцять тисяч двісті сорок п`ять) сума заборгованості за основною сумою боргу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1612 (одна тисяча шістсот дванадцять) гривень 41 (сорок одна) копійка.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.120-126).
Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частинами 1, 2 ст. 15 ЦПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі Закон №5076) закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 1 Закону №5076, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 Закону №5076, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.1, п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Водночас розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
Як встановлено судом під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення і підтверджується матеріалами справи, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу як до відзиву на позовну заяву, так і до заперечення на відповідь на відзив та заяви про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, відповідачем додано копії: 1) ордеру серії СА №1136407 від 03.04.2025, відповідно до якого адвокат Постригань Т.Л. надає правничу допомогу ОСОБА_1 , зокрема в Придніпровському районному суді м. Черкаси на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 03.04.2025 (а.с.69, 114); 2) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №227 від 13.02.2006, яким документована адвокат Постригань Т.Л. (а.с.68, 113); 3) договору про надання правничої допомоги б/н від 03 квітня 2025 року, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Постригань С.С. (а.с.70-73, 109-112); 4) розрахунку (детального опису послуг) від 30.10.2025 як додатку до договору про надання правничої допомоги б/н від 03 квітня 2025 року (а.с.107); 5) акту юридичних (консультаційних) послуг від 30.10.2025 за договором про надання правничої допомоги б/н від 03 квітня 2025 року (а.с. 108).
Відповідно до договору про надання правничої допомоги б/н від 03 квітня 2025 року (далі - Договір) суд встановив, що предметом договору є, зокрема те, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати замовнику консультації з питань правового регулювання судових процесів у подальшому « судовий(і) розгляд (и)». За цим Договором виконавець зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу (далі «послуги»), а замовник зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього Договору. Під послугами у цьому Договорі розуміється наступне: захист, представництво, консультації та надання інших видів правової допомоги (п.1.4 Договору).
Пунктом 1.5 Договору передбачено, що на виконання умов Договору клієнт надає право (уповноважує) виконавця: представляти інтереси клієнта, захищати клієнта у всіх судових органах (у т.ч. в судах першої інстанції, судах апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції) та у всіх судочинствах (у т.ч., але не виключно, у господарському, цивільному, адміністративному, кримінальному тощо), у наказному, позовному, окремому та будь-яких інших провадженнях з правом, в тому числі і через Електронний Суд: складати, підписувати та подавати позовні заяви, цивільні позови, відзиви на позовні заяви тощо.
При заявлені стягнення витрат на правничу допомогу в судах першої та апеляційних інстанцій, оплата послуг здійснюється після надходження сум від відповідача (іншої сторони справи) по судовій справі на яку покладено обов`язок сплати даних витрат, протягом одного робочого дня після (добровільного) примусового стягнення таких коштів (п.3.2 Договору).
Договір вступає в дію в день підписання його сторонами та діє до 31.12.2026 (п.5.1 Договору).
Із акту юридичних (консультаційних) послуг від 30.10.2025 за договором про надання правничої допомоги б/н від 03 квітня 2025 року суд встановив, що адвокатом Постригань Т.Л. надано клієнту ОСОБА_1 наступну правничу допомогу з призми вартості однієї години роботи адвоката 2000 грн, а саме: 1) підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи 0,5 год, що кошту 1000 грн; 2) ознайомлення з матеріалами справи та підготовка відзиву по справі №711/9062/25 4,5 год, що коштує 9000 грн.
Аналогічні обставини викладені в розрахунку (детальному описі послуг), що складений 30.10.2025 адвокатом Постригань Т.Л. (а.с.107).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У зв`язку з дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання відповідачу правничої допомоги адвокатом Постригань Т.Л. у справі щодо стягнення заборгованості за договором позики, суд констатує, що відповідачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості.
Водночас диспозицією ч.4 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Як встановлено судом, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено попередній розмір судових витрат, який складається із оплати правової допомоги адвокатом, в сумі 10 000 грн.
Таким чином, підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.4 ст.141 ЦПК України суд не вбачає.
Водночас, ч. 1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що саме 4675 грн підлягає стягненню з позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 як витрати на правничу допомогу, що останньому надавались адвокатом Постригань Т.Л.
Частиною 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас диспозиція ч.6 ст.137 ЦПК України визначає як підставу для зменшення судом витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не сам факт подачі клопотання (заяви) про зменшення означених витрат, а саме доведення неспівмірності таких витрат. Ба більше, доведення неспівмірності є обов`язком саме того учасника справи, який подав відповідне клопотання/заяву.
Із безпосередньо досліджених заперечень представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Сови Ю.М. щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу суд встановив, що їх зміст фактично зводиться до цитування висновків Верховного Суду. Водночас жодного аналізу таких висновків Верховного Суду з призми обсягу правничої допомоги та її вартості щодо конкретної цивільної справи, зміст заперечень не містить.
У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що сам по собі факт віднесення судом даної справи до малозначних справ і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін безумовно не свідчить про неспівмірність наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Водночас, суд відзначає той факт, що надані адвокатом Постригань Т.Л. послуги та виконані роботи стосувалися виключно надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_1 саме у межах цивільної справи №711/9062/25.
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для відмови в задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу як про це просить представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Сова Ю.М. у розділі «Щодо правової допомоги», що міститься у відповіді на відзив від 27.10.2025.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що, керуючись п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, з позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути 4675 грн понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, розрахованих пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких судом позивачу відмовлено.
З огляду на викладене, у справі слід ухвалити додаткове рішення про часткове задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 133, 134, 137, 141, 244, 265, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі №711/9062/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 4675 (чотири тисячі шістсот сімдесят п`ять) гривень.
У іншій частині заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складене 17 листопада 2025 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко