Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8646/25
Номер провадження2/711/3812/25
РІШЕННЯ
17 листопада 2025 року суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Демчик Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів, інфляційних, 3% річних ,-
У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 252 від 01.03.2011 «Про доповнення рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 № 1480 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради визначено виконавцем послуг з вивезення твердих та рідких побутових відходів.
На виконання постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» № 1070 від 10.12.2008, виконавчий комітет Черкаської міської ради своїм рішенням № 564 від 29.05.2015 визнав надавачем послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Черкаси КП «Черкаську службу чистоти».
04.06.2015 між КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради та виконавчим комітетом Черкаської міської ради укладено Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси, термін дії якого продовжено до 31.05.2025.
КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради належним чином виконує взяті на себе зобов`язання за договором від 04.06.2015 на надання послуг та здійснює вивезення твердих побутових відходів згідно з графіком.
Відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, вивезення ТПВ якого здійснює КП «Черкаська служба чистоти» ЧМР. Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ОСОБА_3 . Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР за вищезазначеною адресою зареєстровано 5 осіб повнолітні: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітні: ОСОБА_5 2014 р.н., які є відповідачами у даній справі. Таким чином, зареєстровані особи являються споживачами послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 вересня 2025 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачам термін на подання відзиву до суду.
13.10.2025 відповідачами подано відзив на позовну заяву в обґрунтування якого вказано, що ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_2 , є пенсіонерами, та дійсно проживаємо за адресою АДРЕСА_2 . Свої зобов`язання зі сплати комунальних платежів намагаються сумлінно виконувати та сплачувати належним чином. Заборгованості з оплати комунальних платежів по вказаній квартирі не мають. Що стосується оплати послуг з вивезення відходів просили суд врахувати наступне.
Виникнення заборгованості сталося виключно в зв`язку з плутаниною з постачальниками таких послуг, починаючи з 2011 року постачальниками таких послуг в місті Черкаси є ТОВ «НОВА ЯКІСТЬ» та КП «Черкаська служба чистоти». Вказані постачальник послуг сперечалися між собою, щодо того кому саме треба, щоб люди платили за вивезення сміття. Після чого була інформація, що КП «Черкаська служба чистоти» не може надавати послуги та платити за вивіз сміття треба ТОВ «НОВА ЯКІСТЬ». З урахуванням наведеного, з 2011 року оплачувались послуги за вивезення сміття ТОВ «НОВА ЯКІСТЬ» і вважали що це є належним виконанням обов`язків. Як виявилось зараз з 2011 року платили не тій організації. З 2011 року КП «Черкаська служба чистоти» жодного разу до не зверталось до них з претензіями, щодо оплати заборгованості. З урахуванням наведеного, просили суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій.
Що стосується обсягу послуг за які позивач просить стягнути заборгованість. Відповідно до положень ст. 160 Житлового кодексу, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Під час проведення розрахунків, позивач нараховує послугу виходячи з 5 осіб які проживають у квартирі, в той же час вказані дані не відповідають фактичним обставинам. В зв`язку з отриманням гранду 08.05.2019 року ОСОБА_4 та його доньці ОСОБА_5 було видано візи для проживання в Австралії. Починаючи з червня 2019 року, ОСОБА_4 разом зі своєю донькою ОСОБА_5 виїхали з території України і на сьогоднішній день на територію України не поверталися. Таким чином, кількість проживаючих у квартирі осіб становить 3 особи, тому розрахунок позивача про нараховану плату є невірним.
Також просили застосувати строк позовної давності та в задоволені позовних вимог в частині плати за послуги за період до квітня 2020 року та нарахованих інфляційних нарахуванням та 3% річних відмовити.
04.11.2025 представником позивача КП «Черкаська служба чистоти» ЧМР подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до чинного законодавства оплачувати житлово-комунальні послуги це обов`язок споживача, а невиконання цього обов`язку відповідачем порушує права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, зважаючи на вищенаведене, солідарні відповідачі за позовом щодо оплати за послуги з вивезення ТПВ у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зобов`язані здійснювати оплату за надання послуг, які надаються позивачем.
Щодо не проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивач зазначив, що нарахування за послугу за адресою АДРЕСА_2 , здійснюється з розрахунку за 5-ох зареєстрованих осіб. Відповідачі зазначають, що у даному домоволодінні 2 особи не проживають з 2019 року.
Однак, перерахунок за надані послуги здійснюється відповідно, до абзацу 6 розділу 1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та умов типового індивідуального договору.
Відповідно до пункту 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадку та порядку, передбачених договором. П. 13 Типового індивідуального договору також передбачає обов`язок споживача протягом 30 денного терміну повідомляти Виконавця про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача.
Абзацом 6 розділу 12 зазначеного договору передбачено, що споживач має право на несплату вартості послуги за період тимчасової його відсутності у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) останнього та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови подачі виконавцю цих послуг заяви та документа, що підтверджує таку відсутність.
Разом з тим, з 2019 року до КП «Черкаська служба чистоти» звернень про перерахунок по зазначеній адресі не надходило.
Щодо строків позовної давності.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому термін дії карантину неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та тривав до 30.06.2023 включно.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Слід зазначити, що ці зміни до ЦК України внесені Законом України №540-ІХ від 30.03.2020, які набрали чинності 02.04.2020.
Тобто, виходячи з наведених вище положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12.03.2017. Строк позовної давності за всіма вимоги, що виникли після 12.03.2017, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто до 30.06.2023.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з квітня 2017 року по червень 2025 року, заявлені в межах позовної давності.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що у 1993 році Комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради зареєстровано як юридичну особу, код ЄДРПУО: 03328652, вид економічної діяльності якого є, в тому числі, вантажний автомобільний транспорт (основний) та збирання безпечних відходів та оброблення та видалення безпечних відходів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.05.2023, який безпосередньо досліджений судом.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №252 від 01.03.2011 «Про доповнення рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 №1480 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси», КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради визначено виконавцем послуг з вивезення твердих та рідких побутових відходів (а.с.7).
На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» №1070 від 10.12.2008 та на підставі рішення Черкаської міської ради від 19.08.2014 № 2-61 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів, як окремої комунальної послуги, право на яку виборюється на конкурсних засадах» та протоколу № 2 від 26.05.2025 оцінки конкурсних пропозицій на проведення конкурсу на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Черкаси, виконавчий комітет Черкаської міської ради рішенням №564 від 29.05.2015 ввів у дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможцем конкурсу на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у м. Черкаси, в якому визнав надавачем послуг з вивезення твердих побутових відходів комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради.
Між КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради та виконавчим комітетом Черкаської міської ради 04.06.2015 укладений договір на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси.
02.03.2020 між тими ж сторонами підписана додаткова угода № 1 до вказаного вище договору, відповідно до якої, термін дії договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси від 04.06.2015 продовжено до 31.05.2025.
Рішенням Черкаської міської ради №45-14 від 15.08.2023 «Про визначення адміністратора послуги з управління побутовими відходами та території міста Черкаси» визначено адміністратором послуги з управління побутовими відходами на території міста Черкаси КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради.

Слід зазначити, що пунктом 24 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №835 від 08.08.2023 визначено, що послуги надаються споживачеві згідно із умовами договору, що укладається на підставі типових договорів «Про надання послуги з управління побутовими відходами», відповідно до норм статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема шляхом укладення індивідуального договору (Публічний договір приєднання).

На виконання вимог Закону України "Про відходи", Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначений договір опублікований на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.ua та сайті Комунального Підприємства «Черкаська служба чистоти» www.chistota.ck.ua.

Договір на надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Черкаси є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта у формі конклюдентних дій та не висловив заперечень проти договору.

Розділом ІІ Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390 визначено механізм доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад. Зокрема, відповідно до абз. 5 п. 2.5. даного Порядку, суб`єктами господарювання, що надають послуги з вивезення побутових відходів до відома споживачів доводиться така інформація, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та, за необхідності, на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування, балансоутримувачів багатоквартирних будинків.

Судом встановлено, що заперечень з боку споживачів не надходило, тому відповідно до норм чинного законодавства Договір вважається укладеним.

З моменту надання позивачем споживачам послуг з вивезення твердих побутових відходів, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вказаного вище Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875-ІV) визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Аналогічні положення закріплені і у нині чинному Законі України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 2189-VІІІ), зокрема, статтями 7, 8 визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону).

Встановлено, що КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради належним чином виконує взяті на себе зобов`язання та здійснює вивезення твердих побутових відходів згідно з визначеним графіком.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 03.07.2025 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.11.1983 дотепер; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 31.12.2014 дотепер; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04.11.1983 дотепер; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.11.1983 дотепер; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.06.2025 дотепер, що підтверджується відомостями з Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради.

Таким чином, відповідачі є споживачами комунальної послуги з вивезення побутових відходів в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України. Так, за вказаною адресою відповідачі отримують послуги з вивезення твердих побутових відходів від КП «Черкаська служба чистоти» Черкаська служба чистоти, відкритий о/р НОМЕР_1 , але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Як вбачається з листа директора департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради Удод І. від 13.09.2024 за № 13153/22799-01-20, нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів, що надаються КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради з 01.03.2011 здійснювались згідно з тарифами, затвердженими наступними рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради:

-№238 від 25.02.2011 6,89 грн. з особи з 01.03.2011;

-№239 від 03.03.2015 7,75 грн. з особи з 19.03.2015;

-№1107 від 02.09.2016 11,64 грн. з особи з 01.10.2016;

-№712 від 07.07.2017 13,32 грн. з особи з 01.08.2017;

-№719 від 28.08.2018 22,56 грн. з особи з 01.09.2018;

-№685 від 19.06.2019 30,48 грн. з особи з 01.07.2019;

-№1522 від 21.12.2021 38,39 грн. з особи з 01.01.2021;

-№695 від 05.09.2022 46,20 грн. з особи з 06.09.2022.

Відповідачі своєчасно не вносили плату за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, тож згідно з розрахунком КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, заборгованість відповідачів по оплаті вказаних послуг за період з 01.03.2011 по 30.06.2025 становить 15018 грн. 81 коп.

На думку суду, є безпідставними доводи відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про те, що дві зареєстровані особи ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_2 , з червня 2019 року не проживають, виїхали за межі України, оскільки, ніхто із відповідачів (мешканців/користувачів будинку) не зверталися до підприємства щодо відмови від послуг, зміни місця проживання, кількості осіб, які фактично проживають/зареєстровані за адресою проживання та з претензіями щодо кількості та якості наданих послуг. Крім того, відсутні підтвердження факту перебування двох зареєстрованих осіб протягом періоду, за який нарахована заборгованість.

Суд звертає увагу на те, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні актипретензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019.

Таких документів споживачами (відповідачами у справі) надано не було. Як і не наведено обставин про те, що вони не користувалися послугами, наданими позивачем.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

Таким чином, за результатами досліджених доказів, судом встановлено, що позивач є надавачем послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Черкаси, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачами.

Також, слід зазначити, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за послуги, яку позивач просить стягнути з відповідачів, виникла за період з 01.03.2011 по 30.06.2025, а вказаний позов поданий до суду 19.09.2025, тобто більш ніж через 3 роки від моменту порушення відповідачами права позивача на отримання плати за надані послуги.

Відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності і дана заява прийнята судом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому термін дії карантину неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та тривав до 30.06.2023 включно.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Слід зазначити, що ці зміни до ЦК України внесені Законом України №540-ІХ від 30.03.2020, які набрали чинності 02.04.2020.

Тобто, виходячи з наведених вище положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12.03.2017. Строк позовної давності за всіма вимоги, що виникли після 12.03.2017, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто до 30.06.2023.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з квітня 2017 року по червень 2025 року, заявлені в межах позовної давності.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з березня 2011 року до березня 2017 року пред`явлені поза межами позовної давності, а тому не підлягають до задоволення за відсутності поважних причин її пропущення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за о/р НОМЕР_1 , судом встановлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з квітня 2017 року по червень 2025 року, становить 13005 грн. 93 коп.

Слід зазначити, що відповідачами розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги не був наведений і не спростований той, який нарахований за вказаний період позивачем. Крім того, з огляду на наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідачі взагалі не вносили кошти, як оплату за житлово-комунальні послуги.

Крім того, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з відповідачів слід стягнути на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 2942.35 грн. та 3% річних у розмірі 538.86 грн.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним документом № 86182 від 21.08.2025.

Отже, до стягнення із відповідачів на користь КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради підлягає сума 3028 грн. 00 коп. (судовий збір) у рівних частках по 1009 грн. 33 коп. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-84, 89, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах оправи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах оправи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП в матеріалах оправи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), на користь Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради (, 18003 м.Черкаси вул.Чайковського, буд.117) заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з квітня 2017 по червень 2025 в розмірі 13005.93 грн., інфляційні втрати в сумі 2942.35 грн. та 3% річних в сумі 538.86 грн., а всього 16 487 грн. 14 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах оправи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах оправи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП в матеріалах оправи відсутній, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), на користь Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради (, 18003 м.Черкаси вул.Чайковського, буд.117), судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. у рівних частках по 1009 грн. 33 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Р. В. Демчик