Справа № 214/6261/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку ст.442 ЦПК України заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача) правонаступником з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНСТАФІНАНС», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» Жевега К.В. (далі скорочено ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ») звернулася до суду через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, а саме: вибулого стягувача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНСТАФІНАНС» його правонаступником ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» у виконавчому провадженні №66807156 з примусового виконання виконавчого напису №18114, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача ТОВ «ІНСТАФІНАНС».

Вимоги заяви мотивовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. перебуває виконавче провадження №66807156 з примусового виконання виконавчого напису №18114, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості кредитним договором №IU1431420 на користь стягувача ТОВ «ІНСТАФІНАНС». 03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено договір факторингу №573/ФК-25, за умовами якого право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором №IU1431420 від 24.09.2020 в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора №IU4667427, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ». Зважаючи на те, що за виконавчим провадженням №66807156 стягувачем є ТОВ «ІНСТАФІНАНС», для подальшого примусового стягнення необхідно замінити у виконавчому провадженні сторону стягувача з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» на ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», оскільки останній є новим кредитором, то подальші стягнення (оплати за кредитною заборгованістю) повинні відбуватись на користь нового кредитора. З огляду на наведені обставини та посилаючись на положення ст.ст.512, 514, 516, 519 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України, представник заявника просить здійснити відповідну заміну стягувача у виконавчому провадженні №66807156 у судовому порядку, оскільки позасудово це виключено.

З наданих заявником документів вбачається, що копія заяви про заміну стягувача відповідно до вимог ч.2 ст.183 ЦПК України була направлена учасникам справи, що підтверджується списком рекомендованих відправлень та описами вкладень.

Матеріали заяви зареєстровані та за результатами автоматизованого розподілу передані у провадження судді Євтушенку О.І. 26.06.2025.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку, однак про свою участь в судовому засіданні не заявили. Згідно з клопотанням представника заявника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» Жевеги К.В., викладеним у прохальній частині заяви, остання просила розгляд справи проводити за її відсутності. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяв про відкладення розгляду справи від інших учасників справи до суду не надходило. Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши вимоги заяви, письмові докази у справі, доходить висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» за таких підстав.

Відповідно до ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.2 ст.446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень не судів, а інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», серед іншого, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, тому заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, а тому положення ч.5 ст.442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022 у справі №183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №280/456/20 (провадження №К/9901/32676/20) та від 22.07.2019 у справі №822/1659/18 (провадження №К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що при розгляді справ необхідно встановити фактичні обставини справи, зокрема чи було звернуто до примусового виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п.2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Судом встановлено, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за заявою ТОВ «ІНСТАФІНАНС» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18114, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №IU1431420 від 24.09.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) компанії №IU4667427, за період з 09.10.2020 до 18.05.2021 у загальному розмірі 33 543 грн. 30 коп., що включає: прострочену заборгованість за тілом кредиту 9 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом 24 543 грн. 30 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача у розмірі 650 грн. 00 коп., що також підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума вимог становить 34 193 грн. 30 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. від 13.09.2021 відкрито виконавче провадження №66807156 з примусового виконання виконавчого напису, боржником визначено ОСОБА_1 , стягувачем ТОВ «ІНСТАФІНАНС».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. від 30.09.2021 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 . Оскільки встановлено, що боржник отримує дохід у ФОП ОСОБА_2 , тому постанову приватного виконавця передано для подальшого виконання за місцем роботи боржника.

За даними з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (відповідь від 27.06.2025 №1525182), ОСОБА_1 звільнився у ФОП ОСОБА_2 25.12.2021, з 11.10.2024 до 31.12.2024 працював за трудовим договором, укладеним з ОСОБА_3 , після 31.12.2024 ніде не працевлаштований, доходи відсутні.

З актуальної інформації про виконавче провадження №66807156 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors в мережі Інтернет слідує, що наразі виконавче провадження перебуває у статусі «відкрито», стан виконавчого документа «прийнятий до виконання» на підставі п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено договір факторингу №573/ФК-25, за умовами якого право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором №IU1431420 від 24.09.2020 в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора №IU4667427, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» у загальному розмірі вимог 31 893 грн. 28 коп., свідченням чому є наявні у матеріалах справи копії договору факторингу та витягу з Реєстру прав вимоги.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.515 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення вказаної матеріальної норми дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); (б) дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Детальне розумінні змісту відступлення права вимоги в його ідеальному значенні визначено в п.п.14.1.255 Податкового кодексу України, відповідно до якого відступлення права вимоги це операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.

Отже, виходячи з положень чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу як до, так і після ухвалення судового рішення.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст.55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту п.28 ч.1 ст.353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Дійсно, факт укладення договору факторингу №573/ФК-25 від 03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» має місце та доведений обсягом наявних у справі доказів, обставин, які б свідчили про недійсність договору чи визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, матеріали справи не містять. Відтак, суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло права кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором №IU1431420 від 24.09.2020 на законних підставах.

З огляду на викладене, суд вважає вимогу про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ІНСТАФІНАНС» його правонаступником ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» правомірною, у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса. Відтак, заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.247 ч.2, 260, 261, 351-354, 446 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача) правонаступником з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНСТАФІНАНС», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити первісного стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНСТАФІНАНС» його правонаступником ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ», , у виконавчому провадженні №66807156 з примусового виконання виконавчого напису №18114, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №IU1431420 від 24.09.2020 у загальному розмірі вимог 34 193 грн. 30 коп.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 21.11.2025.

Суддя О.І. Євтушенко