У Х В А Л А

Справа № 609/216/25

2-п/609/7/2025

26 листопада 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2025 року у цивільній справі №609/216/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шумського районного суду від 16 квітня 2025 року у цивільній справі №609/216/25, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено повністю. З ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було стягнуто загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1292-1849 від 26.10.2023 в розмірі 117400 (сто сімнадцять тисяч чотириста) гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 24000 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 93400 гривень. Крім того, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було стягнуто сплачений судовий збір в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

11 листопада 2025 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до Шумського районного суду Тернопільської області із заявою про перегляд заочного рішення суду, яке винесене 16 квітня 2025 року Шумським районним судом у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просила скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог відповідачка зазначає, що не отримувала ні примірника позовної заяви з додатками, ні ухвали суду про відкриття провадження, а також не отримувала повного тексту рішення та не знала про розгляд даної справи, оскільки проживає за іншою адресою. Про дане рішення відповідачка дізналась лише 04.11.2025, коли прийшло сповіщення у за стосунку «Дія», а відтак просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

У судове засідання відповідачка та позивач не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов до таких висновків.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 03 березня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зокрема, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1292-1849 від 26.10.2023 в розмірі 117400 грн, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 24000 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 93400 грн. А також просили стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею було сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки.

З відповіді №1170038 від 04.03.2025 слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації з 07.07.2017.

Ухвалою суду від 06 березня 2025 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 26 березня 2025 року. В ухвалі про відкриття провадження від 06 березня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Крім того в ухвалі суду вказано, що у судове засідання слід викликати учасників справи та направити їм копію вказаної ухвали.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 07.03.2025, направленого за адресою реєстрації відповідача, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що адресат ОСОБА_1 таке отримала особисто 12 березня 2025 року, що підтверджується підписом останньої.

Відзиву на позовну заяву від ОСОБА_1 до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З метою забезпечення змагальності сторін, правильного повного та всебічного встановлення обставин, забезпечення права сторін на справедливий і неупереджений розгляд справи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи з повторним викликом відповідача, ухвалою суду від 26 березня 2025 року судове засідання було відкладено на 16 квітня 2025 року.

Як слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.03.2025, направленого за адресою реєстрації відповідача, яке міститься в матеріалах справи, адресат ОСОБА_1 таке отримала особисто 02 квітня 2025 року, що підтверджується підписом останньої.

Про причини неявки відповідачка суд не повідомляла, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у відсутності на адресу суду не скеровувала.

16 квітня 2025 року у даній справі було ухвалено заочне рішення суду, яке було надіслано відповідачці для відома і згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.04.2025, поштове відправлення ОСОБА_1 отримала 23 квітня 2025 року, про що міститься підпис адресата у повідомленні.

Як зазначено вище, заочне рішення у даній справі було ухвалено 16 квітня 2025 року. Із заявою про перегляд заочного рішення відповідачка звернулася 11 листопада 2025 року. Тобто, відповідачка звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду з пропуском встановленого двадцятиденного строку, передбаченого ч.3 ст.284 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

З наданих до суду матеріалів не вбачається будь-яких інших поважних причин, які б стали підставою для поновлення пропущеного відповідачем строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Також суд звертає увагу і на те, що відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 16 квітня 2025 року, а обставини, на які посилається відповідачка в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду слід відмовити.

Вирішуючи питання поновлення строку на звернення до суду з одночасним вирішенням питання про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, що є підставою для залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.126,127,284, 288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі № 609/216/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК