Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6017/25
Провадження № 2/711/2793/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.

при секретарі Півень С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», через свого представника адвоката Ушакевич М.П., яка діє на підставі довіреності №167-ЮД1 від 10.10.2024, звернулось до суду 01.07.2025 з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість в розмірі 69 292,89 грн. та судові витрати з оплати судового збору в сумі 3 028 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено про порушення відповідачкою умов використання кредитних коштів у вигляді кредитної лінії на банківській картці в частині строків та порядку повернення кредитних коштів, що були погоджені сторонами внаслідок укладання Договору про надання банківських послуг від 22.11.2023.

Від відповідачки на адресу суду не надходило письмового відзиву проти позовних вимог.

10.07.2025 судом відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.11.2025 від представника відповідача адвокат Руднічук Д.В., який діє на підставі ордеру серії СА №1129912 від 28.07.2025, надійшла заява про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №711/9936/25 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про відновлення залишку коштів на рахунку та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що 27.10.2025 судом відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 , в якому вона заявила до АТ «Універсал Банк» наступні вимоги: 1) зобов`язати АТ «Універсал Банк» відновити залишок коштів на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , до того стану, в якому він перебував перед виконанням 12.09.2024, у період часу 05:21:22 по 05:24:34, операцій (транзакцій) зі списання кредитних коштів; 2) зобов`язати АТ «Універсал Банк» припинити будь-які нарахування за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , процентів, пені та будь-яких інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) зі списання кредитних коштів 12.09.2024, у період часу 05:21:22 по 05:24:34; 3) зобов`язати АТ «Універсал Банк» скасувати нараховані за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 , процентів, пені та будь-яких інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) зі списання кредитних коштів 12.09.2024, у період часу 05:21:22 по 05:24:34.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якому також зазначено, що представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у заяві про зупинення провадження також виклав клопотання про розгляд такої заяви без участі сторони відповідача.

Надаючи оцінку клопотанню представника відповідача та визначаючи необхідність зупинення провадження по справі суд виходить з наступного.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом зазначеної норми закону під неможливістю розгляду справи слід розуміти об`єктивну неспроможність суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з тим, що вона належить до іншої юрисдикції або підсудна іншому суду, або у зв`язку з одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами (складом суду).

Предметом позовних вимог в даній справі є сума заборгованості, яка обчислюється позивачем по розрахунковому рахунку на ім`я відповідачки і обумовлена порушенням відповідачкою умов договору про надання банківських послуг, який укладений між сторонами на підставі анкети-заяви відповідачки від 22.11.2023.

Предметом судового розгляду по цивільній справі №711/9936/25 є вимоги ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про зобов`язання банку відновити залишок коштів на поточному рахунку відповідачки до того стану, в якому він перебував перед виконанням 12.09.2024, у період часу 05:21:22 по 05:24:34, операцій (транзакцій) зі списання кредитних коштів, а також зобов`язання банку припинити будь-які нарахування та скасувати вже нараховані проценти, пеню та будь-які інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) зі списання кредитних коштів 12.09.2024, у період часу 05:21:22 по 05:24:34.

Порівняння та аналіз змісту позовних вимог по даній справі та справі №711/9936/25 свідчить, що спірні правовідносини у таких справах мають певні суміжні ознаки, оскільки мають тотожний склад учасників та виникли з одних правовідносин, пов`язаних з наданням банківських послуг. Натомість, свої вимоги та заперечення по таким справам сторони обґрунтовують дещо різними обставинами, які і підлягають встановленню під час розгляду зазначених спорів. При цьому факт надання АТ «Універсал Банк» відповідачці ОСОБА_1 частини кредитних коштів, що мав місце 12.09.2024 на суму 48 000 грн., є предметом доказування у обох таких справах.

Разом з тим, умовою для обов`язкового зупинення провадження по справі, є саме неможливість розгляду справи до вирішення іншої судової справи.

З урахуванням предмету позову та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість розгляду даної цивільної справи до закінчення розгляду іншим судом справи №711/9936/25, оскільки наслідки розгляду такого спору не вплинуть на повноту, об`єктивність та всебічність з`ясування обставин даної цивільної справи.

В контексті аргументів відповідача варто звернути увагу, що у своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування чергових платежів, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги.

За змістом статей 12, 89 ЦПК України суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку розміру кредитної заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню. Нарахування кредитором позичальнику будь-якого розміру кредитної заборгованості є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань і відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства. Вимоги позичальника про зобов`язання скасувати незаконно нараховані суми кредитної заборгованості є по суті запереченням (відзивом) на позов банку про стягнення такої заборгованості. У разі обґрунтованого здійснення кредитором відповідних нарахувань та наявності підстав для їх зменшення, суд у резолютивній частині рішення вказує про їх зменшення, а у разі необґрунтованого здійснення відповідних нарахувань, то суд констатує їх безпідставність у мотивувальній частині рішення та відмовляє у задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості у цій частині. Подібний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №320/8618/15-ц.

Суд зауважує, що відповідачка не позбавлена можливості заперечувати проти вимог банку в частині обґрунтованості розміру кредитної заборгованості, правомірності підстав її виникнення, а також змісту зобов`язання позичальника, посилаючись на несанкціоноване списання коштів з її карткового рахунку. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачка не була обмежена у поданні відзиву або зустрічного позову в даному судовому провадженні, проте відповідним правом не скористалася.

За таких обставин, суд не вбачає підстав, які є обов`язковими для зупинення провадження по справі, а тому клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 251, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Головуючий: В.М. Скляренко