РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача Бацюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договорами №4053097 від 15.01.2022, №-191416 від 02.02.2022 у розмірі 21169,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між 15.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4053097. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн 00 коп. 02.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № -191416. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» надав відповідачу кредит в розмірі 2000 грн 00 коп. Однак взяті на себе зобов`язання згідно з договором відповідач належним чином не виконав. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4053097. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-191416. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-191416. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21169,00 грн, з яких: Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11000,00 грн.; Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8269,00 грн.; Заборгованість за комісіями - 1900,00 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі.

23.09.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому вона просить відмовити позивачу у задоволенні позову. У відзиві зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, про перерахування на рахунок банківської картки відповідача кредитних коштів згідно Договору про споживчий кредит № 4053097 від 15.01.2022. Ні сам кредитний договір, ні інші додані позивачем документи не містять номеру (реквізитів) карткового рахунку відповідача на який мали б бути перераховані кредитні кошти. Відповідно довідки LIQPAY, долученої представником позивача вбачається: дата 15.01.2022 року, платником зазначено ТОВ «Мілоан», Банк платника Приватбанк, отримувач карта/рахунок НОМЕР_1 , сума 10 000,00 грн., призначення платежу: «Кошти згідно договору 405309». Таким чином, на підтвердження зарахування кредитних коштів позивачем надано до позову довідку LIQPAY, але серед зазначених у довідці даних відсутні анкетні відомості чи інші дані, що ідентифікують відповідача, що в свою чергу не дає змогу чітко та достеменно ідентифікувати чи дійсно саме відповідач отримав зазначені кредитні кошти. Вважає факт перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі 10000,00 грн на картковий рахунок відповідача не встановленим, адже належних доказів належності картки № НОМЕР_2 *83 саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Наданий позивачем для підтвердження заборгованості розрахунок не є належним доказом наявності заборгованості відповідача за кредитним договором, оскільки складений розрахунок за період з 26.07.2024 р. (з дня укладення договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 р.) по 20.05.2025 року, тобто поза межами строку дії договору кредиту: з 15.01.2022 по 05.02.2022. За період дії кредитного договору детальний розрахунок (із складовими, а саме: тіло кредиту, відсоткова ставка, погашення та залишок кредиту) відсутній, а тому не має змоги перевірити отримання, користування та повернення кредитних коштів відповідачем. Також вважає, що договір про споживчий кредит №4053097 від 15.01.2022 не підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, як передбачено його умовами, тобто відсутні докази про прийняття пропозиції про укладення (акцепту) договору з боку відповідача. Вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості з комісії за надання кредиту в сумі 1900,00грн., є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення заборгованості згідно Договору позики №-191416 «Проста позика» від 02.02.2022 р. представник відповідача зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 акцептував пропозицію ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» щодо укладення договору позики та які умови погоджено. Надано лише копію договору позики №-191416 «Проста позика» від 02.02.2022, зі змісту якого не можливо встановити, що саме договір такого змісту було оприлюднено на власному веб-сайті ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» 02.02.2022 та не надано підтвердження направлення примірника індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа на адресу ОСОБА_1 . Також договір позики № -191416 «Проста позика» від 02.02.2022 не містять підпису відповідача. Окрім того, у договорі не зазначено інформації про отримання відповідачем можливості укласти електронний договір у формі, що унеможливлює зміну змісту. Позивачем не надана на підтвердження наявності заборгованості виписка по особовому рахунку за Договором позики № від 02.02.2022. Крім того, надана позивачем квитанція платіжного сервісу «Platon» 02.02.2022 про перерахування суми в розмірі 2000,00 грн. не підписана уповноваженим представником банку, не містять повного номера картки чи номера рахунку на який перераховано кошти та ідентифікації особи, якій здійснено перерахунок грошей, а отже не є належним та допустимим доказом. Також в матеріалах справи відсутні належні докази переходу від первісних кредиторів до позивача права вимоги до боржника ОСОБА_1 а саме доказів, які б підтверджували надання ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» попереднім кредиторам- ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», ТОВ «Коллект Центр» грошових коштів за передачу права вимоги згідно Договорів відступлення прав вимоги №07/03/23 від 07.03.2023 та №18-02/25 від 18.02.2025.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначає, що оскільки дана справа є малозначною, нескладною за своєю суттю, оскільки стосується заборгованості за типовим договором мікрокредитування, обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі є сума 1000,00 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

01.10.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вона спростовує доводи наведені відповідачем, вважає аргументи та доводи підлягають відхиленню, просить позов задоволити.

06.10.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення, в яких вона просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача Бацюк О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у додаткових поясненнях просила розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника з урахуванням правової позиції представника відповідача, викладеної у відзиві б/н від 22.09.2025 року на позовну заяву, у запереченні б/н від 06.10.2025 на відповідь на відзив, у додаткових поясненнях у справі б/н від 29.10.2025. Також зазначила, що відповідно до договору про споживчий кредит №4053097 від 15.01.2022, кредитодавець надає кредит в сумі 10000,00 грн., одразу після укладення договору, строком на 21 день, який має бути повернено до 05.02.2022 та відповідно до Договору позики №-191416 «Проста позика» від 02.02.2022 кредитодавець надає кредит в сумі 2000,00 грн., одразу після укладення договору, строком на 14 днів, який має бути повернено до 16.02.2022. Проте, ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із вказаним позовом 02 червня 2025 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Клопотання про поновлення такого строку у зв`язку з поважними причинами до суду не подавалось. Таким чином, вважає, що строк позовної давності для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №4053097 від 15.01.2022 та договором позики №-191416 «Проста позика» від 02.02.2022 позивачем пропущено.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4053097.

Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5250 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Відповідно до п. 2.3.1.2. Договору, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора L25260.

Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

02.02.2022 між ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № -191416.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, строк кредитування 24 місяці.

Відповідно до п. 9.6 Договору сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України , на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404% річних

Відповідно до умов вказаного договору сума кредиту 2000 грн 00 коп.

Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 02.02.2022 р., дата повернення кредиту 16.02.2022 р. (включно), термін користування кредитом 14 діб.

Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору).

Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства.

Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.

Договір підписано 02.02.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора С9AF4XBF.

Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису.

Факт перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами підтверджується: листом ТОВ «Платежі онлайн», відповідно до якого 02.02.2022 року було перераховано грошові кошти за договором № -191416 у розмірі 2 000,00 грн на картку № НОМЕР_3 та квитанцією АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої 15.01.2022 року було перераховано грошові кошти за договором № 4053097 у розмірі 10 000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 .

Також дані обставини підтверджуються випискою АТ КБ Приватбанк по рахунку ОСОБА_1 за період з 15.01.2022 по 15.02.2022 року.

26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4053097.

Відповідно до п.6.1.3 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.

07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-191416.

Відповідно до п.5.2 Договору факторингу права вимоги вважаються відступленими (переданими) кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників.

18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-191416.

Відповідно до п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді.

Пунктом 7.2 Договору встановлено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.

Отже відповідно до умов договору: право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (п. 5.2 Договору); оплата відступленого права вимоги відбувається із значним відтермінуванням 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору (п. 7. 2.); Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним між сторонами актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників.

Крім того, матеріали справи містять акт зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджує факт здійснення розрахунків за даним договором.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від первісних кредиторів до ТОВ «Факторинг Партнерс» прав вимоги кредитним договором, укладеним з Відповідачем.

Розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4053097 від 15.01.2022 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18630,00 грн, з яких: Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9000,00 грн.; Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7730,00 грн. - Заборгованість за комісіями - 1900,00 грн.

Розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №-191416 від 02.02.2022 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 2539,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 539,00 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21169,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8269,00 грн. - Заборгованість за комісіями - 1900,00 грн.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаними договорами відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитних договорів.

Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд зазначає, що відповідач, підписавши договори, підтвердив те, що ознайомився з їхнім текстом та правилами, отримав всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодився з умовами кредитних договорів, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, був обізнаний про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 21169,00 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами за несвоєчасне погашення кредитів та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.

Посилання представника відповідача щодо не підписання відповідачем кредитних договорів, відсутності доказів перерахування первісними кредиторами на картковий рахунок відповідача коштів та відсутності доказів переходу від первісних кредиторів до позивача права вимоги до боржника ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 21169,00 грн.

Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану.

Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.

Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України (чинного на момент звернення із позовом ) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по 04.09.2025 перебіг строків позовної давності зупинено.

Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. За таких обставин посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024.

Згідно заявки № 525 про надання юридичної допомоги від 01.04.2025 адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Факторинг Партнерс» правничу допомогу по цивільній справі за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 13000,00 грн.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правничу допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 13000 грн. є не обґрунтованим та завищеним.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2422.40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договорами №4053097 від 15.01.2022, №-191416 від 02.02.2022 у розмірі 21169 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2025 року.

Суддя Харечко С.П.