Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3954/25 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 84 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/3954/25 за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Голоденко Леся Олегівна, стягувач ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Цапенко Світлани Миколаївни

за апеляційною скаргою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2025 року, постановлена під головуванням судді Недашківської Л.А.

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Голоденко Леся Олегівна,звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив визнати дії головного державного виконавця Цапенко Світлани Миколаївни Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із видачі постанови про накладення арешту від 16.06.2025 року, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.04.2025 та постанови про стягнення виконавчого збору від 30.04.2025 у виконавчому провадженні №77912817, в яких незаконно наклала стягнення на скаржника та самостійно змінила порядок та місце виконання рішення - неправомірними та скасувати вищевказані постанови. Притягнути до відповідальності головного державного виконавця Цапенко Світлану Миколаївну Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На обґрунтування скарги зазначав, що з кінця 2022 року заявник та ОСОБА_2 не проживають разом, а відносини між ними є припиненими. Разом з тим, після припинення відносин та народження сина, ОСОБА_2 віддала дитину йому на постійне виховання та утримання.

Вказував, що на початку 2024 року він звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 . В свою чергу ОСОБА_2 у відповідь, звернулась із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини разом із нею. Наразі дана справа переглядається у Житомирському апеляційному суді.

Зазначав, що в рамках даної цивільної справи ще до суду першої інстанції, 28.10.2024 року представником ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої остання просила суд встановити графік зустрічей між матір`ю ОСОБА_2 та малолітньою дитиною ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_2 : кожного тижня кожного місяця з понеділка по п`ятницю з 09:00 год по 18:00 год.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2024 року скасовано та постановлено нове судове рішення. Заяву представника про забезпечення позову задоволено частково. Встановлено зустрічі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 наступним чином: кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб. Зобов`язано ОСОБА_1 , не чинити перешкод ОСОБА_2 та надати можливість безперешкодного спілкування та побачення матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спільно їм проводити час за місцем проживання матері, кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь- які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб.

Звертає увагу, що 19 червня 2025 року він дізнався про те, що головним державним виконавцем Солом`янського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. було відкрито виконавче провадження №77912817 щодо виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року по справі №756/404/24. Так, в межах даного виконавчого провадження головним державним виконавцем Цапенко С.М. було винесено: постанову про стягнення виконавчого збору від 30.04.2025 року, якою стягнуто 16 000,00 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.04.2025 року в розмірі 195,30 грн., постанову про накладення штрафу від 12.06.2025 року 1 700,00 грн. Зокрема, штраф було накладено у зв`язку із невиконанням без поважних причин постанови Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року.

В автоматизованій системі виконавчого провадження також містяться акти державного виконавця, складені 29.05.2025 та від 12.06.2025 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчиняв. При цьому в даних актах зазначено, що головний державний виконавець Цапенко С.М. здійснює виконання судового рішення на підставі виконавчого листа по справі №756/404/24 від 09.01.2025 року, виданого Житомирським апеляційним судом про встановлення зустрічей ОСОБА_2 та її малолітньої дитини ОСОБА_4 за місцем проживання ОСОБА_2 . Аналогічне зазначення щодо місця виконання даного виконавчого листа містяться і у самій постанові Житомирського апеляційного суду по справі №756/404/24 від 09.01.2025 року. Однак, в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 10.04.2025 року та в постанові суду від 09.01.2025 року чітко зазначено адресу місця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . Саме за цією адресою повинні здійснюватися перевірки щодо виконання рішення. В постановах державного виконавця також зазначена саме ця адреса місця проживання ОСОБА_2 , отже саме за цією адресою повинна здійснюватися перевірка виконання вимог виконавчого документу. І саме за цією адресою щотижня він перебував з дитиною, виконуючи обов`язки, покладені судовим рішенням. Разом з тим, головний державний виконавець Цапенко С.М. у визначений час виконавчим листом, приїжджала до іншої адреси, знаючи, що там він буде відсутній з дитиною (адже вони в цей час перебувають за місцем, визначеним виконавчим листом). Крім того, адреса його фактичного місця проживання ( АДРЕСА_1 ) не була зазначена у жодному процесуальному документі, адресованому державному виконавцю, що додатково підтверджує позапроцесуальне спілкування державного виконавця з ОСОБА_2 та за її вказівкою самостійну зміну способу та порядку (місця виконання). Пряме протиріччя між визначеним судом місцем побачень (адреса матері в Коростені) та діями виконавця (спроба виконання судового рішення за адресою батька в Києві) є центральним фактичним порушенням. Той факт, що в документах самого виконавця також зазначена правильна адреса, свідчить про навмисне або грубо недбале ігнорування виконавчого документа. Таким чином державний виконавець Цапенко С.М. самовільно змінила спосіб та місце виконання рішення суду. Державний виконавець Цапенко С.М. не зверталась до суду із заявою щодо зміни порядку та способу виконання, а саме щодо зміни місця виконання рішення, однак неправомірно змінила його самостійно. Такі дії державного виконавця Цапенко С.М. суперечать вимогам законодавства та є протиправними. Державний виконавець не лише самовільно змінила місце проведення виконавчих дій, але й не повідомила ОСОБА_1 про час та місце таких виконавчих дій, які відбувалися за його адресою проживання у м. Києві, а не за місцем проживання матері дитини у м. Коростені, як це передбачено судовим рішенням. Жодного повідомлення про заплановані перевірки або виїзди за місцем проживання ОСОБА_1 від державного виконавця не надходило. Такі дії здійснювались без попередження, з порушенням принципу змагальності та гласності, і фактично позбавили ОСОБА_1 права бути присутнім при вчиненні виконавчих дій, надавати пояснення, підтвердження виконання рішення та запобігати складанню актів про нібито невиконання судового рішення. У результаті таких дій були складені однобічні акти про невиконання рішення, без урахування факту, що ОСОБА_1 щотижня перебував з дитиною за визначеним судом місцем проживання матері - у місті Коростень.

Зазначав, що він добровільно, з метою неухильного виконання вищезазначеної постанови суду, у визначені рішенням суду дні та час відвозив ОСОБА_3 до єдиного, зазначеного рішенням суду, місця проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), хоча і не має такого прямого обов`язку, а лише зобов`язаний не чинити перешкод у зустрічі матері з дитиною (докази додаються). Однак, щоразу за місцем свого проживання ОСОБА_2 була відсутня, двері квартири ніхто не відкривав, на зв`язок ОСОБА_2 не виходила. Не зважаючи на те, що скаржник добровільно робить усе, щоб належним чином виконати постанову Житомирського апеляційного суду від 09 січня 2025 року у справі № 756/404/24, державний виконавець Цапенко С.М. за нібито невиконання рішення суду наклала на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 700,00 грн., виконавчий збір у розмірі 16 000,00 грн. та мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 195,30 грн. Оскільки ОСОБА_1 добровільно виконує рішення суду, відсутні будь-які підстави для стягнення з нього штрафу у розмірі 1700,00 грн., виконавчого збору у розмірі 16 000,00 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 195,30 грн. їх накладення є незаконним.

Вказував, що постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував, про наявність виконавчого провадження дізнався 19.06.2025 року, коли він отримав повідомлення із застосунку «Дія» про суму, яку необхідно сплатити Солом`янському ВДВС у м. Києві.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2025 року вимоги скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії Головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Цапенко Світлани Миколаївни в частині зміни місця виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року неправомірними. Провадження за скаргою в частині визнання неправомірними та скасування постанов про накладення штрафу, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору - закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, головний державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлана Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду в частині задоволених вимог скарги скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП №77912817 з виконання постанови №756/404/24, ухваленої 09.01.2025 Житомирським апеляційним судом про встановлення зустрічі ОСОБА_2 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 наступним чином: кожного тижня кожного місяця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб.

Вказує, що 30.04.2025 державним виконавцем відповідно до ст.3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам.

Зазначає, що відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Також виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Згідно ч.1 ст.24 закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Вважає, що таким чином правова конструкція ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення суду передбачає, що виконавчі дії проводяться державним виконавцем відповідного органу ДВС, який розташований за місцем проживання, перебування, роботи боржника фізичної особи або за місцезнаходженням його майна.

Визначення місця побачення «за місцем проживання ОСОБА_2 » означає фактичне місце, а не адресу реєстрації, вказану в рішенні чи паспорті.

Звертає увагу, що відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Відповідно до ст.29 ЦКУ місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.06.2024 року у справі №554/7669/21 вказав, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Фактичне місце проживання може змінюватися чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Тому вважає, що дії державного виконавця вчинені у відповідності до вимог законодавства і є правомірними.

ОСОБА_2 скористалась своїм правом та подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати. Вказує, що 30.04.2025 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про що повідомлено сторін. Вважає, що виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження. Зауважує, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, яким встановлений графік зустрічей матері з дитиною. Вона навіть не знає достовірно де знаходиться дитина, адже виходячи з актів, що складалися органами опіки та піклування Солом`янського району міста Києва, дитина ніби проживає з батьком в місті Києві, однак дитина проживає у селі Кремідівка в Одеській області.

Зазначає, що 30.04.2024 року до Комінтернівського районного суду міста Києва була подана позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Служба у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини. Зазначений позов мотивований тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_1 , який є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає з ними, батько дитини з ними не проживає, матері дитину не повертає. Ухвалою Комінтернівського районного суду від 18.06.2024 року по справі № 504/1925/24 задоволено заяву адвоката Шалько О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі. Встановлено графік зустрічей матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 , наступним чином: кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години п`ятниці до 20.00 години неділі, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб. Зобов`язано відповідачів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , надати можливість безперешкодного спілкування та побачення матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спільно їм проводити час за місцем проживання матері - ОСОБА_2 , кожного тижня кожного місяця у період з 09:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі без присутності інших осіб.

На підставі даного рішення суду, Доброславським ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №75422794 від 01.07.2024 року, боржником якого є ОСОБА_5 , та виконавче провадження № 76017112 від 11.09.2024 року, боржником якого є ОСОБА_6 . Водночас, станом на сьогодні, зазначене рішення суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не виконується. Відносно боржників неодноразово накладалися стягнення через невиконання рішення суду. Крім того, незаконне перебування дитини у ОСОБА_5 та у ОСОБА_6 підтверджується, зокрема, висновком третьої особи Служби у справах дітей Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Однак, до Доброславського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) у виконавчих провадженнях №75422794 та №76017112 був поданий акт служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.10.2024 року, відповідно до якого дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем за первісним позовом, відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який був наданий разом із заявою про забезпечення позову. Тобто, із зазначеного вбачається, що боржником усунуто її від участі у вихованні дитини, при тому боржник маніпулює обставинами та вводить суд та державні органи в оману, посилаючись на те, що він привозив дитину матері, при цьому не надаючи жодного належного доказу про це.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постановою Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року визначено встановити зустрічі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , тому головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. було змінено місце виконання постанови суду, а відтак вимоги скарги щодо визнання дій державного виконавця неправомірними в частині зміни місця виконання постанови суду підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга, третя ст.451 ЦПК України).

Судом встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року встановлено зустрічі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 наступним чином: кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб. Зобов`язано ОСОБА_1 , не чинити перешкод ОСОБА_2 та надати можливість безперешкодного спілкування та побачення матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спільно їм проводити час за місцем проживання матері, кожного тижня кожного місця у період з 09.00 години четверга до 20.00 години суботи, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь- які дитячі культурно- розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани - без присутності інших осіб.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року виправлено описку у резолютивній частинні постанови Житомирського апеляційного суду від 9 січня 2025 року, доповнивши її абзацом наступного змісту:

«Стягувач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Боржник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .»

Постановою Головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 30.04.2025 року було відкрито виконавче провадження №77912817 з виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року.

Постановою Головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 30.04.2025 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника ОСОБА_1 в сумі 195,30 грн.

Постановою Головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 30.04.2025 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 16 000,00 грн.

Як вбачається зі змісту актів, складених Головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 29.05.2025 року та від 12.06.2025 року, у ВП №77912817, за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири не відчиняють, повідомлення про відкладення від боржника не надходило, рішення не виконано. Вказані акти складені за участю стягувача - ОСОБА_2 .

Постановою Головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 312.06.2025 року за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

С пецифіка діяльності виконавця під час виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною полягає насамперед у тому, що виконавець може на власний розсуд визначати час та місце побачення з дитиною лише у тому випадку, якщо такі умови не визначив суд у рішенні, яке виконується виконавцем. У разі якщо час та місце побачень з дитиною визначені рішенням суду, яке виконується, виконання такого судового рішення має здійснюватися в порядку, визначеному рішенням (див., постанови Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 753/11909/21, від 05 квітня 2023 року у справі № 210/529/19).

Відповідно до частини першої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки постановою Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року визначено встановити зустрічі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. було змінено місце виконання постанови суду, тому вимоги скарги щодо визнання дій державного виконавця неправомірними в частині зміни місця виконання постанови суду, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що правова конструкція ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчі дії з примусового виконання рішення суду проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника фізичної особи або за місцезнаходженням його майна, оскільки специфіка діяльності виконавця під час виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною полягає насамперед у тому, що виконавець може на власний розсуд визначати час та місце побачення з дитиною лише у тому випадку, якщо такі умови не визначив суд у рішенні. Однак зі змісту постанови Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року встановлено зустрічі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме за місцем проживання ОСОБА_2 , тому головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Цапенко Світланою Миколаївною неправомірно змінено місце виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 09.01.2025 року.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду, відсутність підстав для скасування ухвали та відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки оскаржувані рішення та дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни були вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2025 року в частині задоволених вимог скарги без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий Судді