Справа №705/2653/25
2/705/2220/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та просив визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ ( м. Київ), щодо не прийняття рішення про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 1256 га, кадастровий номер :01:001:1452, на якій він розташований та які на праві приватної власності належить йому ОСОБА_1 ; зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) вчинити певні дії зняти арешт з майна боржника ОСОБА_2 , що накладений згідно постанови № 36787238 від 18.03.2013, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,1256 га, кадастровий номер :01:001:1452, на якій він розташований та які на праві приватної власності належить йому ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що 08 лютого 2008 року в м. Черкаси ОСОБА_2 уклала з Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (ВАТ «ВіЕйБіБанк») кредитний договір № 346 на позику грошових коштів в сумі 42 900,00 доларів США, що складає еквівалент 216 645,00 гривень.

У п. 1.5 вище вказаного договору зазначено: в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з Банком у зазначені нижче строки іпотечний договір будинок, загальною площею 90,7 м кв, який складається з житлового будинку з прибудовами «А», літньої кухні «Б», прибудови «В», сараю-прибудови «Г», погребу «Д», прибудови «Е», літньої кухні -гаражу «Ж», душу «З», вбиральні «Л», котельні «И», огорожі, воріт з хвірткою, огорожі, колодязя «к», замощення, хвіртки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкту, що є власністю позичальника, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1452, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить позичальнику згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 620016, виданого Родниківською сільською радою 17 січня 2008 року.

08 лютого 2008 року в м. Умань Черкаської області ОСОБА_2 з ВАТ «ВіЕйБіБанк» уклали іпотечний договір, який зареєстрований державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори за № 576.

Відповідно до п. 2.1 даного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: житловий будинок з прибудовами «А». заг пл. 90,7 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,1256 га, кадастровий номер :01:001:1452. На вказаній земельній ділянці, крім будинку, розташовані такі надвірні споруди: л. кухня «Б», прибудова «В», сарай-прибудова «Г», погріб «Д», прибудова «Е», л. кухня-гараж «Ж», душ «З», вбиральня «Л», котельня «И», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, колодязь «к», замощення 1, хвіртка № 4.

Земельна ділянка площею 0,1256 га надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:1452.

03 березня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у справі № 705/6758/16-ц за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором виніс заочне рішення, в якому позов задовільнив повністю та стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» заборгованість у розмірі 853 076 грн 39 коп.

03 листопада 2017 року в м. Києві ПАТ «ВіЕйБіБанк» уклали з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестстандарт» договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 08.02.2008 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 576.

06 листопада 2017 року в м. Києві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестстандарт» уклало з ним ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08 лютого 2008 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 576.

22 лютого 2018 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/4811/16-ц за його позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалив затвердити мирову угоду від 22 лютого 2018 року, укладену між ним ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на підставі якої в його особисту приватну власність переходить: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка розміром 0,1256 га кадастровий номер :01:001:1452, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2018 житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є його приватною власністю.

Під час державної реєстрації речового права на нерухоме майно житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , йому стало відомо, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію є обтяження на вказане нерухоме майно, а саме накладено арешт ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.05.2016.

Вважає, що він придбав нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у приватну власність відповідно до чинного законодавства України.

А обтяження арешт даного нерухомого майна позбавляє його вільно розпоряджатися свої майном, що є неприпустимим відповідно до ст. 41 Конституції України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

11.07.2024 ним на адресу відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) була написана письмова заява щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , що накладений згідно виконавчого провадження № 3687238 від 18.03.2013.

30.09.2024 за № 91056/26.8-34/7 він отримав відповідь на вище вказану заяву, в якій зазначено, що згідно бази даних АСПВ, виконавче провадження № 36787238 від 18.03.2013 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1614-2011; 2/2318/168/2012 виданого Уманським міськрайонним судом 14.02.2013 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» боргу в сумі 309015,33 грн, відсотків в сумі 69280,22 грн, комісії в сумі 4350,46 грн, штрафу в сумі 22983,52 грн, а всього 405629,53 грн, яке перебувало на примусовому виконанні а період з 01.03.2013 по 30.06.2013.

30.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» на момент завершення виконавчого провадження підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,1256 га кадастровий номер, :01:001:1452, на якій він розташований, були відсутні.

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження.

Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від сторін судом у встановлений строк не отримано.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Вказану ухвалу направлено відповідачу. Станом на день розгляду справи відзив від відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) до суду не надійшов.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року в м. Черкаси ОСОБА_2 уклала з Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (ВАТ «ВіЕйБіБанк») кредитний договір № 346 на позику грошових коштів в сумі 42 900,00 доларів США, що складає еквівалент 216 645,00 гривень.

У п. 1.5 вище вказаного договору зазначено: в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з Банком у зазначені нижче строки іпотечний договір будинок, загальною площею 90,7 м кв, який складається з житлового будинку з прибудовами «А», літньої кухні «Б», прибудови «В», сараю-прибудови «Г», погребу «Д», прибудови «Е», літньої кухні -гаражу «Ж», душу «З», вбиральні «Л», котельні «И», огорожі, воріт з хвірткою, огорожі, колодязя «к», замощення, хвіртки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкту, що є власністю позичальника, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1452, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить позичальнику згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 620016, виданого Родниківською сільською радою 17 січня 2008 року.

08 лютого 2008 року в м. Умань Черкаської області ОСОБА_2 уклала з ВАТ «ВіЕйБіБанк» іпотечний договір, зареєстрований державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори за № 576.

Відповідно до п. 2.1 даного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: житловий будинок з прибудовами «А». заг пл. 90,7 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,1256 га, кадастровий номер :01:001:1452. На вказаній земельній ділянці, крім будинку, розташовані такі надвірні споруди: л. кухня «Б», прибудова «В», сарай-прибудова «Г», погріб «Д», прибудова «Е», л. кухня-гараж «Ж», душ «З», вбиральня «Л», котельня «И», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, колодязь «к», замощення 1, хвіртка № 4. Земельна ділянка площею 0,1256 га надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:1452.

03 березня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у справі № 705/6758/16-ц за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором виніс заочне рішення, в якому позов задовільнив повністю та стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» заборгованість у розмірі 853 076 грн 39 коп.

03 листопада 2017 року в м. Києві ПАТ «ВіЕйБіБанк» уклали з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестстандарт» договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 08.02.2008 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 576.

06 листопада 2017 року в м. Києві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестстандарт» уклало з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08 лютого 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 576.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2018 року у справі № 705/4811/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки постановлено затвердити мирову угоду від 22 лютого 2018 року, укладену між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на підставі якої в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка розміром 0,1256 га кадастровий номер :01:001:1452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2018 житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є приватною власністю позивача ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.05.2016.

Постановою державного виконавця Паливоди О.П. Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ВП № 36787238 від 18.03.2018 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1614-2011; 2/2318/168/2012, виданого 14.02.2013 Уманським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» боргу в сумі 309015,33 грн, відсотків в сумі 69280,22 грн, комісії в сумі 4350,46 грн, штрафу в сумі 22983,52 грн, а всього 405629,53 грн, накладено арешт на все рухоме майно, в тому числі на будинок АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

За змістом відповіді начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) Гудзовського О. від 30.09.2024 № 91056/26.8-34/7 згідно бази даних АСПВ, виконавче провадження № 36787238 від 18.03.2013 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1614-2011; 2/2318/168/2012 виданого Уманським міськрайонним судом 14.02.2013 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» боргу в сумі 309015,33 грн, відсотків в сумі 69280,22 грн, комісії в сумі 4350,46 грн, штрафу в сумі 22983,52 грн, а всього 405629,53 грн, яке перебувало на примусовому виконанні в період з 01.03.2013 по 30.06.2013. 30.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» на момент завершення виконавчого провадження підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,1256 га кадастровий номер, :01:001:1452, на якій він розташований, були відсутні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2024 заяву ОСОБА_1 про скасування арешту на майно задоволено. Постановлено скасувати арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.05.2016 (справа № 712/5270/16-к, провадження №1-кс/712/2749/16) на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок, об`єкти жилої нерухомості і земельну ділянку з кадастровим № :01:001:1452, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 заяву ОСОБА_1 про скасування арешту на майно задоволено. Постановлено скасувати арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2016 (справа №712/10224/16-к, провадження №1-кс/712/4570/16) на земельну ділянку з кадастровим № :01:001:1452, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 в редакції, чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 817/928/17 від 27 березня 2020 року.

Натомість державним виконавцем не були застосовані наслідки завершення відповідного виконавчого провадження, як зняття арешту.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини».

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ст. 321 ЦК України, - що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд доходить висновку про те, що підстав для існування арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

З приводу вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ), щодо не прийняття рішення про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

У відповіді від 30.09.2024 № 91056/26.8-34/7 начальник Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) Гудзовський О. зазначив, що відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» на момент завершення виконавчого провадження підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,1256 га кадастровий номер, :01:001:1452, на якій він розташований, були відсутні.

Отже, суд дійшов висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у знятті арешту, виконавча служба діяла в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) зі зняття арешту з майна, яке належало ОСОБА_2 , і задоволення позовних вимог в цій частині.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 16, 19, 76-89, 263, 264, 268, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_2 , що накладений згідно з постановою № 36787238 від 18.03.2013, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,1256 га, кадастровий номер :01:001:1452, на якій він розташований, які на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Відділ державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ); 20300, Черкаська область, м. Умань, пров. Тихий, 3-а, .

Суддя О.І.Єщенко