Справа № 450/1853/25 Провадження № 2/450/1556/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 61,2 кв.м, житловою 26,0 кв.м.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до свідоцтва про народження вона є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . У 1988 році позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Мати позивачки, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини після її смерті входить житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 61,2 кв.м. За життя спадкодавиця заповіту не складала, а тому спадкування здійснюється за законом відповідно до вимог статей 1216, 1258 та 1261 ЦК України. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги, оскільки батько, ОСОБА_3 , помер у 2009 році. Позивачка зазначає, що звернулася до приватного нотаріуса у встановлений статтею 1270 ЦК України строк. Проте отримала роз`яснення, що оформити спадкові права у нотаріальному порядку неможливо, оскільки право власності на будинок не було зареєстровано за спадкодавицею. З посиланням на правову позицію Верховного Суду від 24.01.2020 року у справі № 910/10987/18 позивачка наголошує, що державна реєстрація не є підставою виникнення права власності, а лише підтверджує вже набуте право. Право власності на будинок 1947 року побудови підтверджується записами у погосподарських книгах, що за своїм правовим статусом є публічними актами органів влади. Довідкою Соколівського старостинського округу підтверджується, що за ОСОБА_2 у погосподарській книзі за 20212025 роки обліковується житловий будинок та земельні ділянки площею 0,25 га і 0,23 га. Позивач посилається на положення статей 328, 1218, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, відповідно до яких право власності вважається набутим правомірно, а спадкоємець набуває спадщину з моменту її відкриття, навіть за відсутності свідоцтва про право на спадщину. Оскільки позасудове оформлення спадщини є неможливим, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно як винятковим способом захисту своїх прав, передбаченим статтями 16 ЦК України, 55 і 124 Конституції України, а також статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У зв`язку із вищенаведеним, просить позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, однак через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій також просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» додаткові пояснення, згідно яких просить суд розглянути дану справу у відсутності уповноваженого представника Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області за наявними в матеріалах справи доказами з врахуванням матеріалів витребуваної судом спадкової справи, а у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку учасників судового процесу, викладену в поданих ними заявах, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.05.2021 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За час свого життя ОСОБА_2 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася в цілому чи частково, заповіту не склала (копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67296840 від 15.11.2021 року).

У відповідності до норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Як вбачається із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67296926 від 15.11.2021 року, після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 була заведена 15.11.2021 року спадкова справа № 95/2021 року приватним нотаріусом Якимів Л. С.

29.09.2025 року на виконання вимог ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області 08.08.2025 року приватним нотаріусом Якимів Л. С. було направлено на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи № 95/2021 року, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, після смерті спадкодавиці залишилось наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з погосподарської книги за 2021-2025 рр., виданої Соколівським старостинським округом Львівського району Львівської області.

Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Інформаційний лист ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Отже, спадкодавець правомірно набув спадкове майно.

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 13.03.2025 року, виготовленого ТОВ «ТЕХНІЧНЕ БЮРО «ФАЄРМУР», житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно плану складається із коридору загальною площею 7,5 кв.м., житлової кімнати 15,7 кв. м., житлової кімнати 10.3 кв.м., кухні 7,5 кв.м., кладової 8 кв.м., комори 12.2 кв.м., всього по будинку 61, 2 кв.м. загальної площі приміщень, з яких 26,0 кв.м. житлової, а 35,2 допоміжної площі.

Із довідки № 3160 від 13.03.2025 року, виданої за підписом директора ТзОВ ТБ «ФАЄРМУР» ОСОБА_6 ОСОБА_1 (позивачу) вбачається, що згідно інвентаризації будинку за адресою: АДРЕСА_1 : технічна характеристика будинку: загальна площа - 61,2 кв.м., житлова площа - 26,0 кв.м.; будинок складається з двох житлових кімнат та кухні, а дійсна інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить - 139115 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_2 крім іншого, увійшло право власності на зазначені вище майнові права.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 (позивач), факт родинних відносин стверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.03.1964 року (прізвище змінено у зв`язку із укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.07.1988 року), донька ОСОБА_7 , факт родинних відносин стверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28.02.1967 року (прізвище змінено у зв`язку із одруженням, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 4 від 15.11.2021 року). Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини за законом судом встановлено не було, оскільки чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 75 років, тобто ще до її смерті, що вбачається із долученої до матеріалів справи копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 04.09.2006 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, для її прийняття має подати за місцем відкриття спадщини нотаріусу або іншій посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав таку заяву і не доведе, що цей строк був пропущений з поважної причини, він вважається таким, що не прийняв спадщини.

Ці норми встановлюють обов`язок подати заяву про прийняття спадщини лише для тих спадкоємців, які не проживали постійно зі спадкодавцем на час його смерті. Якщо така особа не подає заяву і не обґрунтує причини пропуску строку, вона втрачає право на спадщину.

Натомість, як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який проживав постійно із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину автоматично, якщо не відмовився від неї у встановлений строк.

Згідно довідки № 208 від 11.11.2021 року, виданої Соколівським старостинським округом Львівського району Львівської області ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

У той же час, як вбачається із заяви про відмову від прийняття спадщини за законом (спадкова справа № 95/2021) від 15.11.2025 року, поданій приватному нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л. С., як попередньо встановлено судом, донька спадкодавиці ОСОБА_7 у встановлений законом шестимісячний строк відмовились від належної їй частки спадкового майна її матері ОСОБА_2 .

Натомість, позивач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за законом 15.11.2021 року приватному нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л. С., тобто у передбаченому законом порядку та в установлений строк.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л. С. видано ОСОБА_1 довідку за вих. № 194/02-14 від 15.11.2021 року згідно змісту якої, спадкоємцем до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа № 95/2021, є ОСОБА_1 .

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За п. 23 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняла спадщину, окрім іншого й на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 61,2 кв.м, житловою 26,0 кв.м., після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті, та те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; інша спадкоємиця першої черги відмовилась від спадщини та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, те, що обставини склалися так, що в іншому крім судового порядку позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на вищезазначене майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. 259,263,265,268,273 ЦПК України, ст. 392,1216-1218,1220,1222,1223ЦК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 61,2 кв.м, житловою 26,0 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.11.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук