ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 932/10789/23

провадження № 61-1317св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року

у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю.,Свисутнової О. В., Пищиди М. М.,

у цивільній справі

за заявою ОСОБА_1 (далі - заявник)

заінтересована особаДруга Дніпровська державна нотаріальна контора

(далі - заінтересована особа)

про встановлення факту, що має юридичне значення,

особа, яка подала апеляційну скаргу,- Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», банк),

ухвалив постанову про таке:

І. Вступ

1. У грудні 2023 року заявник звернувся до суду із заявоюпро встановлення факту, що має юридичне значення.

2. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у листі просив розглянути справу за його відсутності.

3. Суд першої інстанції заяву задовольнив.

4. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк», яке не брало участі у справі, подало апеляційну скаргу.

5. Апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк».

6. АТ КБ «Приватбанк» оскаржило постанову апеляційного суду в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказало те, що апеляційний суд порушив норми матеріального та процесуального права при вирішенні питання про закриття апеляційного провадження.

7. Ключовим питанням у спірних правовідносинах є:

Чи є обґрунтованим закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» як особи, яка не брала участі у справі, на підставі пункту 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)?

8. Оскаржуване судове рішення переглядається в межах, передбачених статтею 400 ЦПК, у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.

ІІ. Короткий зміст заяви

9. Заява обґрунтована тим, що:

- 16 червня 2009 року заявник отримав в касі АТ КБ «Приватбанк» 9 468,06 грн, які були розміщені на депозитному рахунку його померлою матір`ю ОСОБА_2 ;

- гроші виплачені банком на підставі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа, на підставі відповіді АТ КБ «Приватбанк» на запит нотаріуса;

- відповідно до свідоцтва від 12 травня 2009 року спадковим майном

є розміщений в АТ КБ «Приватбанк» грошовий внесок з належними відсотками, який він успадкував за законом як син померлої матері;

- у виданому банком касовому документі відсутня інформація про те, що кошти виплачені йому в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2009 року;

- обставина, що отримані 9 468,06 грн є депозитним вкладом його матері, не викликає сумніви, оскільки у касовому документі від 16 червня 2009 року та

у свідоцтві від 12 травня 2009 співпадають сума та номер банківського рахунку, на якому зберігався вклад;

- після видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом

від 12 травня 2009 він знайшов в архіві померлої матері депозитний договір

22 листопада 1993 року, на підставі якого вона внесла до банку кошти, пізніше успадковані ним, та заповідальне розпорядження, оформлене на його ім`я;

- листом від 22 травня 2009 року банк підтвердив, що саме за цим договором заявник успадкував депозитний вклад своєї матері;

- при отриманні 16 червня 2009 року коштів заявник показав представнику банку депозитний договір від 22 листопада 1993 та пояснив йому, що, незважаючи на наявність заповідального розпорядження, він буде отримувати кошти не на підставі цього розпорядження, а на підставі вже виданого йому нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2009 року, з чим представник банку погодився, залишив собі свідоцтво і надав дозвіл касиру виплатити йому 9 468,06 грн;

- у зв`язку з тим, що він збирає документи для отримання візи для в`їзду на територію Сполучених Штатів Америки, а однією з основних вимог, яку влада США висуває до претендента на одержання візи, є дотримання ним податкового законодавства країни, громадянином якої він є, тому він збирає документи, що свідчать про повноту оплати ним в Україні податку на доходи фізичних осіб за останні роки, а щодо певних видів доходів - документи про звільнення від сплати податку або про нарахування податку за нульовою ставкою;

- єдиним його доходом, щодо якого він не має офіційних підтверджуючих документів про оподаткування, є отримані 16 червня 2009 року 9 468,06 грн,

у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту, який має юридичне значення;

- отримані гроші є спадщиною, яка залишилася йому від померлої матері (тобто від члена сім`ї першого ступеня споріднення), дохід в сумі 9 468,06 грн оподаткувався за діючим на той час законом за нульовою ставкою податку, тому податок на законних підставах не сплачувався;

- оскільки від встановлення факту, що отримана в банку сума 9 468,06 грн

є спадщиною, яку він отримав за законом як син померлої ОСОБА_2 , безпосередньо залежить виникнення у нього права на сплату податку на доходи фізичних осіб за нульовою ставкою і законом не визначено іншого порядку встановлення такого факту;

- враховуючи, що на підставі свідоцтва від 12 травня 2009 банк вже виплатив йому успадкований вклад, зазначене свідоцтво з моменту його видачі і до сьогодні ніким не оспорювалось та у судовому порядку недійсним не визнавалось, тому відсутній спір про право при розгляді цієї заяви.

10. Враховуючи наведене, заявник просив суд:

- встановити факт отримання ним в АТ КБ «Приватбанк» 9 468,06 грн як спадщини, яку успадкував за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори.

II. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

11. Рішенням Бабушкінського районого суду м. Дніпропетровська

від 18 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт отримання ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк»

9 468,06 грн як спадщини, яку успадкував за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори.

12. Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих до суду документів вбачається, що грошові кошти в сумі 9 468,06 грн отримані заявником саме на підставі вже виданого йому державним нотаріусом додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня

2009 року після смерті його матері ОСОБА_2 .

ІII.Короткий зміст оскаржуваної постанови

13. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 рокуапеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» як особи, яка не брала участі у справі, закрито.

14. Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд виходив з того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо не стосується прав і обов`язків саме АТ КБ «Приватбанк».

ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

15. У касаційній скарзі представник банку просить постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

16. Касаційна скарга мотивована тим, що:

- апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не стосується прав і обов`язків банку, в результаті чого протиправно закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою банку як особи, яка не брала участі у справі;

- апеляційний суд не звернув увагу, що в апеляційній скарзі банк посилався на те, що вимоги заяви та встановлення фактів, що мають юридичне значення, про які просить заявник, стосуються саме АТ КБ «Приватбанк»;

- банк не визнає твердження заявника, що ОСОБА_1 16 червня 2009 отримав кошти в сумі 9 468,06 грн як спадщину, яку він успадкував як син померлої на підставі саме свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у договорі про депозитний вклад є заповідальне застереження, на підставі якого до спадкоємця перейшло право на отримання вкладу, а отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом жодним чином не скасовує заповідального розпорядження;

- суд залишив поза увагою доводи банку про наявність спору у справі

№ 2-1584/11, що виключає розгляд цієї справи в порядку окремого провадження;

- між сторонами існує спір про право, вимоги заявника зводяться до встановлення факту, що пов`язується із наступним вирішенням спору про право;

- апеляційний суд не надав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_1 намагається в окремому провадженні вирішити спір про право, встановивши юридичний факт про те, що він нібито 16 червня 2009 року отримав 9 468,06 грн як спадщину, яку він успадкував як син померлої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а не на підставі заповідального розпорядження, яке міститься в договорі про депозитний вклад;

- суд першої інстанції не дотримався норм процесуального права та не залучив банк до участі у розгляді заяви, не повідомив про розгляд такої справи та не викликав для з`ясування позиції зацікавленої особи, чим порушив права та інтереси останнього;

- банк був позбавлений можливості надати свої заперечення і долучити докази в обґрунтування своєї позиції, заявити відповідні клопотання, ознайомитися з матеріалами справи, задовольнивши заяву, суд першої інстанції не врахував наявності конфлікту інтересів між заявником та банком, порушив норми процесуального права та вирішив спір про право, про права та обов`язки банку, без залучення його до участі у справі.

V. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

17. 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 через представника подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, просив відмовити у її задоволенні, вказавши, що:

- апеляційний суд обґрунтовано закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою банку як особи, яка не брала участі у справі;

- твердження банку про нібито позбавлення його права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неправдивим і спростовується фактичними обставинами у справі, зокрема забезпечено участь банку

у розгляді справи в режимі відеоконференції, де він не був позбавлений заявити клопотання;

- стверджуючи про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови відповідно до статті 411 ЦПКбанк не зазначає конкретну норму цієї статті;

- доводи касаційної скарги щодо наявності спору між банком та заявником є безпідставними, оскільки банком не вказано, в чому який саме полягає спір про право у цій справі;

- метою звернення з цією заявою було підтвердження права заявника оплатити з отриманого доходу (9 468,06 грн) податок за нульовою ставкою, задля чого необхідно встановити факт спадкування ОСОБА_1 суми

9 468,06 грн як сином померлої матері, тобто членом сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення;

- враховуючи, що у виданому банком касовому документі про виплату 9 468,06 грн немає відомостей про те, що кошти виплачені як спадщина, цей факт може бути встановлений лише у судовому порядку;

- крім того, банк у справі № 2-1584/11 у відзиві визнає факт виплати

16 червня 2009 року ОСОБА_1 коштів в сумі 9 468,06 грн, які є депозитним вкладом його померлої матері;

- ухвалення апеляційним судом судового рішення про закриття апеляційного провадження у формі постанови (а не ухвали) жодним чином не перешкодило банку звернутися із касаційною скаргою з підстав, визначених ЦПК для касаційного оскарження ухвали апеляційного суду.

18. 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 через представника подав до Верховного Суду додаткові пояснення, у яких вказував, що 08 жовтня 2025 року у справі № 21584/11 Верховний Суд прийняв постанову, якою залишив постанову апеляційного суду про відмову в позові ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» без змін, отже, спір між ними у справі № 2-1584/11 остаточно вирішений.

У постанові Верховного Суду не згадується про рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року у справі

№ 932/10789/23, отже, вказані справи не є взаємопов`язаними, а встановлений рішенням районного суду від 18 березня 2024 року факт, що має юридичне значення, жодним чином не впливає на розгляд справи № 2-1584/11 та на права банку безпосередньо.

VІ. Рух справи в суді касаційної інстанції

19. 29 січня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

20. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху.

21. Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2025 року продовжено

АТ КБ «Приватбанк» строк на усунення недоліків його касаційної скарги.

22. Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року відкрито касаційне провадження.

23. У вересні 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

24. Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

VІІ. Фактичні обставини, встановлені судами

25. ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , 1926 року народження, та

ОСОБА_3 , 1923 року народження.

26. Батько заявника ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати -

10 грудня 2000 року.

27. ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину.

28. У копії спадкової справи № 658/2002, заведеної Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті

ОСОБА_2 , є копія свідоцтва про право на спадщину за законом

від 31 травня 2002 року, виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відповідно до якого спадкоємцем майна померлої є її син ОСОБА_1 , і спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: частини квартири, належної померлій, грошових внесків з належними процентами та компенсаційними виплатами по рахункам в ощадному банку м. Дніпропетровська; причепа; акцій підприємства з належними дивідендами.

29. Відповідно до листа банку від 28 квітня 2009 року

№ 30.1.0.0/2-090424/648, на ім`я померлої ОСОБА_2 , у Центральному відділенні Дніпропетровського РУ ПриватБанку 03 травня 2006 р. відкритий депозит, договір - CPDD061276LOV_, рахунок - НОМЕР_1 , поточна сума 9 468,06 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє.

30. 12 травня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з додатковою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові внески після смерті матері.

31. Відповідно до копії додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2009 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, яке перебуває у вказаній спадковій справі та зареєстроване в реєстрі за № 3-1604, державним нотаріусом зазначеної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємцем всього майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке

в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: грошового внеску

з належними відсотками, компенсаційними виплатами в Центральному відділенні Дніпропетровського РУ ПриватБанку по рахунку № НОМЕР_1 , належного померлій на підставі відповіді № 30.1.0.0/2-090424/648 від 28 квітня 2009 року, виданої КБ «ПриватБанк». У Свідоцтві вказана оцінка спадкового майна - 9 468,06 грн.

32. 16 червня 2009 року ОСОБА_1 отримав в Центральному відділенні «ПриватБанку» з рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 9 468,06 грн, які були розміщені на депозитному рахунку у вказаному банку його померлою матір`ю, що підтверджується копією відповідного касового документа

від 16 червня 2009 року.

VІІI. Позиція Верховного Суду

33. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 8) та даючи відповідь на ключове питання (див. пункт 7), Верховний Суд зазначає таке.

34. У цій справі заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту (див. пункти 1-3).

35. Заінтересованою особою заявник вказав Другу дніпровську державну нотаріальну контору.

36. Суд першої інстанції заяву задовольнив.

37. Апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк», вказавши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо не стосується прав і обов`язків саме АТ КБ «Приватбанк» (див. пункти 13-14).

38. Отже, у цій справі підлягає перевірці обґрунтованість закриття апеляційного провадження (див. пункти 7-33).

39. Верховний Суд звертає увагу, що особливості окремого провадження врегульовані в розділі ІV ЦПК.

40. За загальним правилом окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

41. У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявниками в окремому провадженні є особи, які звертаються до суду з метою встановлення або підтвердження юридичних фактів, необхідних для реалізації їхніх прав та законних інтересів, а також для підтвердження наявності чи відсутності беззаперечних прав.

42. До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

43. Права заінтересованих осіб перебувають у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і обумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника.

44. У ЦПК не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки (див. постанову Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 183/4366/24).

45. Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

46. У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту отримання в АТ КБ «Приватбанк» 9 468,06 грн в порядку спадкування за законом. Заявник посилався на те, що з урахуванням того, що він збирає документи для отримання візи для в`їзду на територію Сполучених Штатів Америки, встановлення вказаного факту йому необхідно для підтвердження права оплатити з отриманого доходу (9 468,06 грн) податок за нульовою ставкою, задля чого необхідно встановити факт спадкування ОСОБА_1 суми 9 468,06 грн як сином померлої матері, тобто членом сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

47. Також у грудні 2009 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків за договором, у справі № 2-1584/11.

48. АТ КБ «Приватбанк», яке не брало участі у розгляді справи, але вважало, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його права та інтереси, звернулося з апеляційною скаргою.

49. В апеляційній скарзі (а.с.86)АТ КБ «Приватбанк» вказувало, що оскаржуваним рішенням встановлені преюдиційні обставини для вирішення спору в іншій справі - № 2-1584/11.

50. Так само і в касаційній скарзі (а.с.6 скарги)АТ КБ «Приватбанк» посилається на наявність іншого спору у справі № 2-1584/11.

51. Цей суд враховує, що частиною першою статті 17, статтею 352 ЦПК право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції гарантовано особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

52. Згідно з частиною третьою статті 18 ЦПК обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

53. Верховний Суд раніше робив висновок про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи (див. постанову Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08).

54. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження у справі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

55. Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц).

56. У своїй практиці Верховний Суд наголошував, що у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (див. постанову Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 750/13149/21).

57. У постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі

№ 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

58. За змістом 352 ЦПК право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції особою, яка не брала участі у справі, ґрунтується не на гіпотетичній зацікавленості, а на правовій зацікавленості, яка обумовлюється змістом норм матеріального права (див. постанову Верховного Суду від 09 грудня 2024 року

у справі № 404/7235/22).

59. Закриваючи апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК, апеляційний суд вказав, що оскаржуваним рішенням Бабушкінського районого суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 рокупитання про права, свободи та інтереси АТ КБ «Приватбанк»не вирішувалося.

60. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що вирішення питання про те, чи стосується прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, рішення суду першої інстанції є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку.

61. У цій справі АТ КБ «Приватбанк» навело власні обґрунтування щодо необхідності його залучення до участі у спорі та щодо порушення його прав й інтересів рішенням суду першої інстанції та надало відповідні докази. Проте суд апеляційної інстанції у порушення вимог процесуального закону не надав належну правову оцінку цим доводам, не з`ясував в повній мірі, чи порушуються права вказаної особи судовим рішення районного суду, і передчасно закрив апеляційне провадження.

62. Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням встановлені преюдиційні обставини при вирішені спору в іншій справі - № 2-1584/11 (див. пункт 50).

63. Апеляційний суд не врахував взаємовідносини банку із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

64. За таких обставин апеляційний суд доводи апеляційної скарги по суті не перевірив та зробив передчасний висновок про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК. Тому ухвалу апеляційного суду належить скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Х. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

65. За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм процесуального права, у зв`язку із чим касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, що відповідає змісту статті 411 ЦПК.

66. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК не здійснюється.

Із цих підстав,

керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

2. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

3. З моменту ухвалення постанови судом касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко