УХВАЛА

28 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 494/307/25

провадження № 61-14925ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глазунова Ігоря Юрійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області).

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 06 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ГУ ПФУ в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 06 березня 2025 року скасовано.

Ухвалено постанову.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ГУ ПФУ в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

27 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Глазунов І. Ю. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду

27 листопада 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні його рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на дату його загибелі, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Глазунов І. Ю. не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі представником заявника процитовано пункт 1, 2 частини другої статтю 389 ЦПК України, однак таке посилання є загальним та не відповідає вимогам ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глазунова Ігоря Юрійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць