Провадження № 2/522/671/25
УХВАЛА

25 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси - Косіцина В.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявниця просить суд:

- встановити факт, що особа, зазначена у свідоцтві про народження, виданому Старокостянтинівським бюро ЗАГС Хмельницької області 06.08.1966 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №221 від 06.08.1966 року « ОСОБА_3 », та заявниця ОСОБА_1 є однією і тією ж самою особою;

- встановити факт, що особа, зазначена в актовому записі №5 від 30.07.1983 року про реєстрацію шлюбу в Кубряцькій сільській раді Веселинівського району Миколаївської області як ОСОБА_4 та заявниця ОСОБА_1 є однією і тією ж самою особою;

- встановити факт того, що особа, зазначена у свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданому відділом ЗАЦС Київського райвиконкому м. Одеси 13.07.1993 року, актовий запис №701 від 13.07.1993 року як « ОСОБА_5 » та заявниця ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зі змісту заяви вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в межах Приморського району міста Одеси.

За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що справа належить до територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.

У ч.3 ст.294 ЦПК України вказано, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 ЦПК України.

Під час вирішення питання про відкриття провадження, судом встановлені підстави для відмови у відкритті провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 464/6696/20 зазначено, що в разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній. Звертаючись з цією заявою до суду заявник просив встановити, що громадянин ОСОБА_2, с. Копані, зазначений в списку № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ 00011 від 05 липня 1994 року за порядковим номером 1051 і заявник ОСОБА_1, с. Копані є однією і тією ж особою, тобто просив встановити факт тотожності особи, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України. Суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, внаслідок чого порушили норми процесуального права. Таким чином, оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду за законом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі, проте помилився щодо мотивів такої відмови. Зазначена позиція висловлена у постанові КЦС ВС від 13 березня 2024 року у справі № 568/879/23.

Предметом заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення є встановлення того, що вона, та особи, визначені у документах, що видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану є тотожними особами, що відповідно до наведених вище позицій суперечить вимогам статті 315 ЦПК України та не може бути предметом розгляду справи в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, враховуючи те, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

На підставі зазначеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст.186, ст.ст.260,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів.

Суддя Косіцина В.В.

25.11.25