Справа № 446/1908/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - Торської І.В.

з участю секретаря - Вонсович Х.М.

заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці - Масляного Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

20.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року матеріали справи передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи 17.09.2025 справа передано для розгляду судді Торській І.В.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В заяві ОСОБА_1 вказала, що після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне померлому 1/3 ідеальної частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,4160 га. для обслуговування житлового будинку. Вказану спадщину заявниця прийняла, як спадкоємець за законом першої черги, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із батьком без реєстрації, що підтверджується довідкою Великосілківським старостинським округом. Проте, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що встановлення вказаного факту їй необхідне для оформлення спадкових прав, просить заяву задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заяву підтримують, просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи заінтересована особа повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки в електронний кабінет .

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, показання свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Заявниця ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої записано ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

09.11.1997 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №2463 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . Після одруження ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданий Виконавчим комітетом Великосілківської сільської ради Кам`янко-Бузького району Львівської області від 11.02.2018 року, актовий запис №17.

Відповідно до довідки №114 від 11.03.2025 року виданою КП ЛОР «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на 1/3 ідеальну частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою 01.04.1992 року за реєстром №531 та записано 16.03.1999 року в реєстрову книгу за №150.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №058244 від 09.03.1999 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,4160 га, для обслуговування житлового будинку.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області за підписом ОСОБА_6 від 16.07.2025 року за №160/02-14 до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області звернулася ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 . Однак, у зв`язку з тим, що не подано у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не надано доказів прийняття спадщини, нотаріус не може оформити свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до довідки за №265 від 01.07.2025 року виданої виконавчим комітетом Великосілківським старостинським округом Львівського району Львівської області ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня смерті проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

19.03.1999 року ОСОБА_2 за життя склав заповіт, яким 1/3 частину житлового будинку в селі Великосілки Кам`янка Бузького району Львівської області і все своє майно заповів ОСОБА_4 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона є двоюрідною сестрою заявниці та відповідно племінницею покійного ОСОБА_2 . ОСОБА_8 все життя проживав в селі Великосілки Кам`янка Бузького району Львівської області, останні роки його життя з ним проживала його донька ОСОБА_1 , яка доглядала за дядьком та господарством. Похованням ОСОБА_2 займалась його донька ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 повідомила в судовому засіданні, що її чоловік та батько заявниці були рідними братами та відповідно ОСОБА_1 являється для неї племінницею. Дала такі покази, що ОСОБА_2 все своє життя проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним також проживала його донька. Неодноразово свідок була у них вдома. Повідомила, що ОСОБА_1 доглядала батька до останнього дня його життя, а пізніше організувала поховання у рідному селі покійного с.Великосілки.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем (батьком заявниці) на час відкриття спадщини, що унеможливило юридичне оформлення заявницею відповідного права на спадщину після смерті матері у позасудовому порядку в нотаріуса.

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту.

Водночас, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені в пунктах 1,16постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 належало на праві приватної власності: 1/3 ідеальної частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,4160 га. Для обслуговування житлового будинку. Донька померлого фактично прийняла спадщину, однак зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 було відмінним від місця проживання її батька ОСОБА_2 .

Факт постійного проживання до смерті батька заявниці - ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті останнього (час відкриття спадщини) повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом вищезазначеними письмовими доказами та показаннями свідків, які є логічними та послідовними. Ці докази узгоджуються між собою, доповнюють один одного, містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах та отриманої від свідків інформації, суд не вбачає.

Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці з батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеним факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_2 ).

Керуючись ст.ст.5,6,10,263-265,315-319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Новояричівська селищна рада Львівський район Львівська область , 80465, Львівська область, Львівський район, село Новий Яричів, площа Єдності, 22.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. В. Торська