Справа № 166/1179/25
Провадження № 2/166/392/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 листопада 2025 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Фазан О. З.,

за участю секретаря Приймачук О. М.,

представника позивача адвоката Панасюка І. І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Філюка С. М.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса адвокат Хомич В.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Панасюка Івана Івановича в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Хомич Віра Степанівна, ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Панасюк І.І. у липня 2025 року звернувся у суд із даним позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовує тим, що 15 травня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який рішенням Ратнівського районного суду від 04.01.2022 розірвано.

У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_6 ..

З моменту укладення шлюбу ОСОБА_3 разом зі своєю сім`єю проживала в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , в який вона вселилася, як член сім`ї відповідно до положень Житлового кодексу України. Під час подружнього життя ОСОБА_3 спільно з членами своєї сім`ї вела спільне господарство, господарювала на присадибній ділянці, удосконалювала житлові умови, проводила поточні та капітальні ремонти, брала безпосередню участь у витратах з утримання житлового будинку.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 позивачка ОСОБА_3 залишилася проживати у згаданому будинку, однак, повернувшись із Республіки Польща 03 листопада 2023 року, вона виявила факт заміни замків у вхідних дверях житлового будинку та підсобних приміщеннях. Крім того, їх спільна дочка ОСОБА_4 також не змогла потрапити у житловий будинок, де вона проживає від народження та де знаходяться її особисті речі.

Указав, що відповідач звертався до Ратнівського районного суду Волинської області та до Велимченської сільської ради із вимогами про зняття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , однак у вказаних вимогах йому було відмовлено.

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися без даху над головою та без своїх особистих речей, вони звернулися із позовом до суду про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, який рішенням Ратнівського районного суду від 25.10.2024 задоволено та зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком, що на АДРЕСА_1 , шляхом надання вільного доступу до житлового будинку.

Зазначив, що в ході виконання вказаного рішення суду було з`ясовано, що до набрання даного рішення законної сили, ОСОБА_1 з метою ухилення від його виконання уклав договір дарування нерухомого майна, зокрема житлового будинку, що на АДРЕСА_1 .

За цим договором дарування право власності на вказаний житловий будинок перейшло до рідної сестри відповідача ОСОБА_2 .

Вважає вказаний договір дарування фіктивним.

Зазначив, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача позивачка позбавлена можливості користуватися житловим приміщенням

За наведених підстав просить визнати недійсним договір дарування майна, зокрема житлового будинку з будівлями та спорудами та земельної ділянки на якій він розташований, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 31.10.2024 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Хомич Вірою Степанівною, зареєстрований в реєстрі за номером 471, а також стягнути з відповідача понесені позиваччкою судові витрати.

Ухвалою суду від 16 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі.

12.09.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Філюка С.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: постанови державного виконавця від 23.07.2025 року про закінчення ВП № 76850896, акту державного виконавця від 23.07.2025 року, витягу з реєстру територіальної громади щодо зняття з реєстрації ОСОБА_4 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.07.2021,витягу № 267388533 від 24.07.2021.

Крім того, 12.09.2025 відповідач ОСОБА_1 звернувся із поясненнями по суті позову, у яких вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними. Зазначив, що виконавче провадження щодо виконання судового рішення від 25.10.2025 в частині надання доступу позивачці до будинку закінчене у зв`язку із його повним виконанням. Жодних майнових спорів між ним та позивачкою, у тому числі щодо зазначеного житлового будинку не існувало та не існує на даний час, жодних судових проваджень та/або рішень немає. Вважає, що укладений договір дарування житлового будинку, який був його особистою власністю жодним чином не порушує права позивачки у справі. Натомість задоволення позовних вимог порушить його права на володіння та розпорядження житловим будинком на власний розсуд.

Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Судове засідання 09.10.2025 року відкладено за клопотання сторони позивача.

Судове засідання 15.10.2025 року відкладено у зв`язку з з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

Позивач ОСОБА_3 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.

У судовому засіданні 07.11.2025 представник позивача адвокат Панасюк І.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Ствердив, що договір дарування укладено між відповідачем та ОСОБА_2 фіктивно з метою перешкоди для користування будинком позивачці ОСОБА_3 . Окрім того, адвокат не спростував наявність між сторонами у справі майнового спору стосовно поділу майна подружжя та інших спорів про боргові зобов`язання між останніми.

Відповідач, його представник ОСОБА_7 у задоволенні позову просили відмовити за його безпідставністю. Окрі того, ствердили про відсутність будь-якого майнового спору про боргові зобов`язання між позивачкою та ОСОБА_1 ..

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову . Вважає , що позивач , який є її братом подарував їй успадкований будинок батьків, оскільки ніхто із близьких родичів не цікавилися ним , коли він півтора року лікувався у зв`язку з отриманням поранення на війні .

Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріус Ковельського районного нотаріального округу адвокат Хомич В.С. просив відмовити у задволенні позову, оскільки договір дарування укладений відповідо до вимог ЦК України .

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (стаття 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Судом установлено, що ОСОБА_1 був власником житлового будинку на АДРЕСА_1 , який він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №267388533 від 24.07.2021 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 24.07.2021 року приватним нотаріусом ( а. с. 39-40)..

З копії договору дарування нерухомого майна від 31 жовтня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Хомич Вірою Степанівною, зареєстрований в реєстрі за номером 471 вбачається, що ОСОБА_1 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 житловий будинок з будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій він розташований з кадастровим номером :01:001:0326 ( а. с. 20-21).

Позивач у позовній заяві просить визнати вказаний договір дарування недійсним, посилаючись на ту обставину, що вказаний договір укладений з метою ухилення відповідачем від виконання судового рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 25.10.2024 у справі № 166/112/24, яким ОСОБА_1 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні вищевказаним житловим будинком шляхом надання останнім вільного доступу до цього житла.

Однак зазначені доводи сторони позивача суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з акта державного виконавця від 23.07.2025 ОСОБА_1 надано вільний доступ ОСОБА_3 до житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , на підставі чого державним виконавцем було винесено постанову від 23.07.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76850896 з примусового виконання рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 25.10.2024 у справі №166/112/24 ( а. с. 37).

Згідно ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З огляду на досліджені судом докази, суд встановив що, за укладеним договором дарування сторони стверджують, що цей договір не носить характеру фіктивної чи удаваної угоди і відповідають дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Також подароване майно було передано ОСОБА_2 безоплатно та не оспорюється сторонами договору.

Нормами ст.230 ЦК України визначено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Позивачка не є стороною оспорюваного договору, а сторони (відповідач та третя особа ОСОБА_2 ) вказаний договір із цієї правової підстави не оспорюють дійсність договору.

За наведених обставин суд дійшов до висновку, що позивачкою не доведено обставин, які б вказували на порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів станом в якому перебували учасники угоди договору дарування при його укладанні.

Як зазначено ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Однак, будь-яких інших доводів та доказів ознак фіктивності договору дарування стороною позивача не наведено.

За наведених підстав суд дійшов до висновку, що стороною позивача не доведено обставин, які б вказували, що сторони оспорюваного договору, обираючи між собою вид договору на відчуження будинку створили умови які порушують, невизнають або оспорюють права позивачки, свободи чи законні інтереси.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Інші твердження представника позивача стосовно фіктивності оспорюваного договору дарування не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним.

За таких встановлених обставин необхідно відмовити у задоволенні позову .

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовуадвоката Панасюка Івана Івановича в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Хомич Віра Степанівна, ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Хомич Віра Степанівна, 45001, б-р Лесі Українки, 30, м. Ковель Волинської області;

третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Дата оголошення рішення - 15:50 год 14.11.2025.

Суддя О. З. Фазан