провадження 2/287/463/25
Справа № 287/2308/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

19 листопада 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районний суд Житомирської області Нижник Г.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, в якому просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача на користь позивача на утримання матері дитини аліменти у розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку;

- допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Перевіривши позовну заява на відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України суд дійшов до наступних висновків.

Всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ст. 182 СК України в позовній заяві відсутній виклад обставин про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище позивача.

Вказаний висновок ґрунтується на наступному.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

В частині 1 статті 182 СК України унормовано, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, право звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів має той з батьків, дитини, з яким дитина проживає.

Водночас, в порушення вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Доказами можуть бути будь-які офіційні документи такі, як довідка або акт від органу місцевого самоврядування, житлово-експлуатаційної організації, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, будинкового комітету, служби у справах дітей, рішення суду про визначення місця проживання, тощо.

Також позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви не долучено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В статті 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Всупереч ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач не додала до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач не додала доказів про її матеріальний та сімейний стан, а також про стан здоров`я дитини та її матеріальний стан (довідки про склад сім`ї; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору).

В позовній заяві, всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відсутній виклад обставин в обґрунтування позовних вимог з урахуванням положень ст.ст. 84, 182 СК України, які підлягають встановленню судом при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання дружини.

Право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини до досягнення дитиною трьох років, яке передбачене приписами ст.84 СК України, є особливим видом права дружини-матері на утримання. Відповідно до правового висновку, відображеного у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №712/4702/19, право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. Із системного аналізу наведених правових норм та усталеної судової практики з приводу врегулювання подібних правовідносин слідує, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд має з`ясувати, чи має змогу відповідач сплачувати вказані аліменти. Відсутність документів на підтвердження факту можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання позбавляє суд можливості перевірити наявність підстав застосування ст. 84 СК України.

В позовній заяві відсутнє будь-яке посилання на наявність у відповідача на праві власності рухомого чи нерухомого майна тощо. В позовній заяві вказано, що відповідач неофіційно працює, проте будь-яких доказів на підтвердження факту, що на даний час відповідач працює та йому нараховується заробітна плата і в якому розмірі не надано. Позивач не надала жодного доказу на підтвердження матеріального становища відповідача і його спроможностей сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявникам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Г. П. Нижник