Справа № 211/6040/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

29.05.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором №300/001875/14 від 26.06.2014, в розмірі 106794,94 грн., понесені судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що 26.06.2014 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) №300/001875/14 від 26.06.2014, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Тарифів, які розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) №300/001875/14 від 26.06.2014, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого Позичальником було власноруч підписано Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії). №300/001875/14 від 26.06.2014, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий за заявою Відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.

Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Заява на оформлення дебетної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) передбачає, що розмір процентної ставки, вказаний у відповідній Заяві та погоджений з Позичальником, становить: 3,3% в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою з карткового рахунку Відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 58175,00 грн.

В подальшому, 20.09.2024 року між АТ «ОТП БАНК» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-24/24. Відповідно до Розділу 1 Договору Факторингу АТ «ОТП БАНК» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Правами Вимоги, що належали АТ «ОТП БАНК», і стало кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості. В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» за Договором №300/001875/14 від 26.06.2014 року.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому заборгованість за картковим рахунком за Договором №300/001875/14 від 26.06.2014 року становить: заборгованість по тілу кредиту - 58175 грн., заборгованість по відсотках і комісії- 48619,94 грн.. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором в розмірі 106794,94 грн.

Стислий виклад позиції відповідача.

17.10.2025 на адресу суду від представника відповідача, адвоката Пахомової Д.М. надійшов відзив на позов в якому вона звертала увагу на те, що позивач стверджує, що договір про надання споживчого кредиту №300/001875/14 було укладено з відповідачем 26 червня 2014 року, проте до матеріалів додано копію договору про надання споживчого кредиту N?300/001875/14 від 27.06.1024 року. Із Витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-24/24 від 20 вересня 2024 року видно, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №300/001875/14 від 26 червня 2014 року. Окрім того, в розрахунку заборгованості та виписці по рахунку за договором №300/001875/14 дата укладення договору теж зазначена як 26 вересня 2014 року. Проте фактично між АТ «ОТП Банк» (первісним кредитором) та Відповідачем договір 26 червня 2014 року не укладався, матеріли справи відповідних доказів не містять. Отже, виходячи з доказів долучених до справи, стороною позивача не доведено право вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором, оскільки такий кредитний договір не укладався. Проте також просить врахувати, що розпискою від 27.06.2014 року підтверджується, що відповідач отримав пін-конверт до пластикової картки з терміном дії 06/17. Таким чином, дебетова картка, яка була видана згідно до заяви на оформлення дебітної картки (із можливістю встановлення кредитної лінії) №300/001875/14 від 27.06.2014 року, діяла до червня 2017 року. Інших документів, які б підтверджували перевипуск картки або продовження умов дії договору, які б підтверджували умови користування кредитом до суду не надано. Жодним наданим позивачем документом не підтверджується видача кредиту та отримання такого кредиту відповідачем у розмірі заявленому до стягнення. При цьому, надана позивачем виписка з рахунку не підтверджує розміру виданого позивачу кредиту, неможливо встановити розмір кредитної заборгованості, тобто не зрозуміло підстави пред`явлення до стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 58175,00 грн. З наданої виписки вбачається, «якийсь» залишок на початок періоду «- 490,00.» Тільки розрахунок заборгованості містить інформацію про те що 25.10.2015 року «Баланс на початок» 8121,14 грн. Отже, позивачем не доведено отримання відповідачем кредиту та підстави стягнення у розмірі 58 175,00 грн. Також, просить звернути увагу, що у разі закінчення строку дії кредитного договору повинен переукладатися новий кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. Згідно Розписки, наданої Позивачем, термін дії кредитної картки виданої Відповідачу, сплив у липні 2017 року та доказів укладання нового кредитного договору з підтвердженням нової кредитної картки позивачем не доведено.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання представник позивача Варшавський К.А. не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача, адвокат Пахомова Д.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гонтар А.Л., від 30.05.2025 справу за позовною заявою ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-45 год. 22.09.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається із письмових матеріалів справи, 27.06.2014 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 300/001875/14, який підписаний особистим підписом відповідача, відповідно до умов якого, АТ «ОТП БАНК» відкриває відповідачу картковий рахунок та видає пластикову картку MC Standart у валюті гривня. За користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку, який на дату укладення договору становить 3,3%, впродовж пільгового періоду 0,03;%.

З підписаної Заяви на оформлення дебетної картки вбачається, що положення даної Заяви-анкети, Заяви на особисту карту та приєднання до договору (що є складовою частиною Заяви-анкети), Правил користування карткою, Тарифів банку є невід?ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), що укладений згідно з вимогами чинного законодавства України, про що відповідача повідомлено та з умовами якого він цілком згоден. ОСОБА_1 підтвердив факт отримання повної та вичерпної інформації про умови банківського обслуговування в Банку та зобов?язується неухильно дотримуватись та виконувати усі положення Договору з Держателем. Підписанням заяви-анкети він приєднується (акцепт) до Договору з Держателем, який є публічною пропозицією (офертою) Банку у відповідності до норм чинного законодавства, та приймає усі його положення та умови як обов`язкові до виконання. Підписанням Заяви-анкети він погодився із такою письмовою формою Договору з Держателем та підтвердив, що Банк надав йому оригінальний примірник Договору з Держателем зі всіма

додатками до нього (а.с. 7).

До матеріалів справи додано розписку від 27.06.2014, згідно якої ОСОБА_1 отримав картку № НОМЕР_2 з терміном дії до 06/17 (а.с. 11).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №300/001875/14 від 26.06.2014 ОСОБА_1 станом на 20.09.2024 має заборгованість в розмірі 106794,94 (а.с.12-58)

З доданої позивачем виписки вбачається, що ОСОБА_1 у період з 26.06.2014 по 20.09.2024 користувався кредитними коштами, встановленими кредитною лінією, а саме: здійснював зняття готівки, розраховувався за товари/послуги, поповнював картковий рахунок (а.с. 59-84).

20.09.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 85-94, 95).

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу №01.02-24/24 від 20.09.2024, а саме Реєстру боржників №2, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 по Кредитному договору № 300/001875/14 від 26.06.2014 в розмірі 106794,94 грн., з яких: 58175 грн. - сума боргу по тілу; 48619,94 грн. - сума боргу по відсоткам (а.с. 99).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2014 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 300/001875/14, шляхом підписання Заяви на оформлення дебетної картки, який підписаний особистим підписом відповідача, відповідно до умов якого, АТ «ОТП БАНК» відкриває відповідачу картковий рахунок та видає пластикову картку MC Standart у валюті гривня. За користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку, який на дату укладення договору становить 3,3%, впродовж пільгового періоду 0,03;%.

При цьому суд звертає увагу на те, що в обґрунтування позову позивач вказував, що 26.06.2014 між АТ «ОТПБ БАНК» та ОСОБА_1 , було укладено спірний кредитний договір, однак до матеріалів справи не додано вказаний договір.

Надані до матеріалів справи розрахунок заборгованості та виписка з рахунка також відносяться до Договору №300/001875/14 від 26.06.2014.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.

Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах справи, слід дійти висновку, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності спірного Договору №300/001875/14 від 26.06.2014, оскільки вказаний договір відсутній в матеріалах справи, а наявність лише розрахунку заборгованості за договором від 26.06.2014, не підтверджує факт його укладення з відповідачем.

Крім того, за відсутності договору від 26.06.2014, суд позбавлений можливості встановити умови наданого кредиту.

Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Також з матеріалів справи вбачається, 20.09.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-24/24, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 85-94, 95).

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу №01.02-24/24 від 20.09.2024, а саме Реєстру боржників №2, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 по Кредитному договору № 300/001875/14 від 26.06.2014 в розмірі 106794,94 грн., з яких: 58175 грн. - сума боргу по тілу; 48619,94 грн. - сума боргу по відсоткам (а.с. 99).

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

Однак, з наданаих до суду доказів вбачається, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 по Кредитному договору № 300/001875/14 від 26.06.2014 в розмірі 106794,94 грн., який відсутній в матеріалах справи.

Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.

Аналізуючи вищевикладені норми права, проаналізувавши надані до матеріалів справи докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, на підтвердження факту укладення договору 26.06.2014 між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду не відшкодовується.

На підставі ст.ст. 526, 549, 610, 611, 1050, 1054, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 24 листопада 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження за адресою: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: