Номер провадження 2/725/2854/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попової Р.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

та представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 17.06.2024 року його автомобіль Hyundai Elantra 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився на паркінгу біля закладу Pronto Pizza (Пронто Піца Чернівці) за адресою м. Чернівці, вул. Руська, б. 253 та о 22:00 год. з 4-го поверху вказаного будинку було викинуто скляну пляшку, яка впала на автомобіль, пошкодивши його.

В подальшому, через кілька хвилин після інциденту, відповідачка повідомила, що вона відшкодує завдану шкоду, про що написала відповідну розписку про відшкодування збитків на ремонт авто, проте наступного дня у телефонній розмові відмовилась компенсувати збитки.

Вважає, що вказана розписка має характер договірних зобов`язань, які відповідач належним чином не виконала, а тому має понести відповідальність за не виконання грошового зобов`язання відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України.

Крім того, зазначав, що внаслідок дій відповідача йому також було завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок пошкодження його автомобіля було порушено звичний спосіб життя, а через відмову відповідача компенсувати завдану шкоду, він відчував стрес та безпорадність, втратив почуття довіри до інших людей, був вимушений звернутись за правовою допомогою, готувати позов до суду.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за розпискою від 17.06.2024 року в сумі 4013,11 грн., що складається з суми основного боргу - 4000 грн. та 13,11 грн. 3% річних, а також 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і судові витрати, які складаються із судового збору - 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 20000 грн.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2025 року стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошові кошти за розпискою від 17.06.2024 року в сумі 4000 грн. та 13,11 грн. 3 % річних, а всього 4013,11 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В подальшому, ухвалою Чернівецького районного суду м.Чернівців від 03.09.2025 року вказане заочне рішення скасоване та справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 17.06.2024 року на його автомобіль з вікна будинку викинули скляну пляшку, внаслідок чого автомобіль зазнав значних пошкоджень, а тому він змушений був викликати поліцію. По приїзду працівників поліції, з будинку вийшла відповідачка, яка взяла на себе відповідальність за пошкодження та погодилась написати розписку в якій зобов`язувалась відшкодувати шкоду шляхом виплати грошової компенсації. Вказана розписка була написала в присутності працівників поліції, які наполягали на мирному врегулюванню конфлікту. Зазначав, що у нього не було сумнівів у винуватості відповідачки, адже всі працівники закладу Pronto Pizza, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , знають, що син відповідачки часто щось викидає з вікна, у зв`язку з чим у багатьох працівників вже були через це проблеми. Просив врахувати, що діями відповідачки йому було завдано не лише матеріальної шкоди, яка значно перевищує суму, що вказана у розписці, але і моральних страждань, оскільки він перебуває у постійній напрузі через відмову відповідачки компенсувати завдану шкоду, необхідність звертатись з позовом до суду. Звертав увагу на те, що його автомобіль був новим та неушкодженим, натомість завдані пляшкою пошкодження значно знизили його вартість при імовірному продажу в майбутньому.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказувала на те, що факт завдання шкоди позивачу саме відповідачкою підтверджується наявності у ОСОБА_1 написаної ОСОБА_3 17.06.2024 року розпискою, а також листом УПП в Чернівецькій області, яким підтверджено обставини на які посилається позивач.

Судом було визнано обов`язковою явку відповідачки в судові засідання у даному спорі.

Так, відповідач пояснила, що пізно ввечері 17.06.2024 року до неї в квартиру постукало група осіб, які кричали і звинувачували що з її квартири було викинуто якийсь предмет, проте це не відповідало дійсності. Розписк5у вона писала під тиском поліції та позивача, при цьому вона вважала, що така розписка не створить для неї будь-яких юридичних наслідків, натомість припинить розмову з позивачем та працівниками і дозволить спокійно відпочити, адже в той день вона була дуже стомлена, хотіла спати, адже о 21.00 вона як правило приймає ліки і після цього лягає спати. Розписку писала під диктовку працівників поліції, при цьому пояснювала, що її сусіди часто щось викидають з вікон і вже неодноразово були проблеми, пов`язані з цим.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Зазначав, що матеріали справи не містять будь-яких доказів вини відповідачки у завданні шкоди транспортному засобу позивача, а також наявності будь-яких пошкоджень на автомобілі, зокрема фото пошкоджень або доказів понесених витрат на ремонт автомобіля. Таким чином, вважає, що позивач не довів ні факту завдання шкоди ні вини відповідачки.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до інформації, наданої УПП в Чернівецькій області на запит суду щодо обставин виклику поліції ОСОБА_1 17.06.2024 року за адресою м. Чернівці, вул. Руська, б. 253, жодних процесуальних документів працівниками патрульної поліції за фактом події, яка мала місце 17.06.2024 року, не складалося. Згідно з наявною інформацією з електронного рапорту по події (ЄО№22351 від 17.06.2024 року), працівники патрульної поліції, прибувши на місце події за адресою вул. Руська, 253, м.Чернівці, поспілкувалися з учасниками ситуації. Заявник ОСОБА_1 відмовився від допомоги поліції, оскільки громадянка ОСОБА_3 зобов`язалася повернути кошти за пошкодження транспортного засобу. Інші відомості або матеріали по зазначеному факту в УПП в Чернівецькій області ДПП відсутні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З системного аналізу положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв`язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди, при цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У відповідності до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В матеріалах справи міститься копію розписки від 17.06.2024 року в якій ОСОБА_5 зобов`язувалась відшкодувати збитки в розмірі 4000 грн. протягом чотирьох місяців (а/с 19).

Щодо правової природи вказаної розписки як факту визнання відповідачкою наявності у неї деліктного зобов`язання щодо відшкодування завданих збитків відповідачу за пошкодження автомобіля 17.06.2024 року варто зазначити, що така розписка не містить відомостей про відшкодування шкоди саме позивачу ОСОБА_1 та саме за пошкодження транспортного засобу Hyundai Elantra 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а сама відповідач категорично заперечує свою вину у завданні шкоди відповідачу та стверджує, що така розписка була написане нею під тиском.

За змістом ст.ст. 77, 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Натомість, вказана вище розписка не підпадає під критерії належного та достовірного доказу, адже на її підставі не можна встановити, що вона стосується саме предмету доказування, зокрема шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу, а також на підставі такої розписки не можливо встановити дійсні обставини справи, адже окрім дати складання та прізвища відповідача будь-які інші збіги з обставинами, що вказані у позовній заяві вказана розписка не містить, зокрема в ній відсутня вказівка кому саме та які саме збитки зобов`язується відшкодувати ОСОБА_3 , а за відсутності сукупності інших доказів, достовірно встановити наявність у ОСОБА_3 деліктного зобов`язання перед ОСОБА_1 за завданні йому збитки внаслідок пошкодження транспортного засобу не представляється можливим.

Доречними є також зауваження представника відповідача про те, що позивач не надав доказів наявності пошкоджень його транспортного засобу.

За змістом ч. 2 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Натомість, за наслідками розгляду справи суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивача про те, що йому було завдано матеріальних збитків та моральних страждань з вини відповідача та наявності у неї обов`язку щодо відшкодування такої шкоди позивачу внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai Elantra 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 17.06.2024 року за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 22, 525, 526, 611, 625, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 106, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 24.11.2025 року.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Федіна А. В.