П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

за участі секретаря Плешинець З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року (головуючий суддя Чепка В.В., повне рішення суду складено 04.06.2025) у справі №308/14865/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області із даним позовом до ОСОБА_1 з вимогою розірвати шлюб.

Позов мотивовано тим, що 09 вересня 2021 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 1735.

Позивачка зазначає, що від даного шлюбу дітей не мають. Причиною її звернення до суду зазначає те, що з початку 2024 року між подружжям постійно виникали сварки та скандали на побутовому ґрунті. Більше шести місяців вони не підтримують подружні стосунки, не турбуються один про одного, фактично стали чужими людьми.

Вважає, що подальші подружні стосунки з відповідачем є неможливі та підстав для примирення нема. Зазначає, що втратила до відповідача почуття довіри та любові та дійшла висновку, що шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам.

Позивачка просила суд розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09.09.2021 Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 09.09.2021 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис за № 1735 - розірвано.

Вирішено питання судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги та позиція іншої сторони

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, оскаржив таке в апеляційному порядку.

Вважає, що рішення не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповного з`ясування обставин справи.

Стверджує, що позивачем не доведено неможливість збереження шлюбу, а судом не було перевірено дійсних обставин справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що бажає зберегти сім`ю та вірить, що це можливо, оскільки він глибоко переконаний, що у сторін є спільне майбутнє, відповідач кохає свою дружину.

Вважає, що 90 днів, що надавались судом для примирення сторін, є недостатнім часом щоб подолати розбіжності між сторонами.

Зазначає, що сторони прожили у шлюбі чотири роки та це відносно невеликий термін для шлюбу, та цей час міг бути етапом пізнання та пристосування один до одного.

Відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2025 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні апеляційного суду 23.10.2025 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача адвоката Ковача І.В. - про відкладення розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 20.11.2025, сторони та їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 14.11.2025 представник позивача ОСОБА_2 адвокат Цуняк В.Й. подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у зв`язку з неможливістю прибути на розгляд справи 20.11.2025. В клопотанні позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та застосовані норми права

Судом встановлено, що 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який був зареєстрований Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №1735, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2024 року. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

Сторони зазначали, що в шлюбі дітей не мають.

Відповідач заперечує задоволення заяви та добровільно розірвати шлюб з позивачкою в органах реєстрації цивільних станів не погоджується.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2025 задоволено заяву відповідача та надано сторонам строк для примирення тривалістю три місяці (а.с.52).

Застосовані норми права

Сімейним кодексом визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України).

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Законом закріплено право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Існують випадки, коли рішення щодо розірвання шлюбу позитивно сприймається лише одним із подружжя у той час, як інший прагне зберегти шлюбні відносини та сім`ю. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з позовом про розірвання шлюбу та щиро бажає зберегти сім`ю і вірить, що це можливо. Зазначає, що кохає свою дружину та готовий шукати компроміси, що б зберегти шлюб.

Колегія зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовоа 09.09.2024. Судом першої інстанції сторонам надавався строк для примирення, тривалістю три місяці. За цей час сторони не примирились. Ужгородським міськрайонним судом рішення ухвалено 04.06.2025.

На час розгляду справи апеляційним судом з часу подання позову пройшло більше року та двох місяців. Позивач зазначає, що сторони не примирились.

За змістом застосованих норм права заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову про розірвання шлюбу, оскільки такий шлюб існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, оскільки має на меті зберегти шлюбні відносини.

Слід зазначити, що незгода відповідачки з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження.

Висновки апеляційного суду

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року.

Головуюча:

Судді: