Провадження 2/193/555/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 листопада 2025 року с-ще Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В.,

представника відповідача Годько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» загальну заборгованість за кредитним договором № 6365 від 05.06.2018 року у розмірі 25523,20 грн., з яких: 13876,67 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3276,53 грн.- заборгованість за відсотками, 8370,00 грн.- заборгованість по комісії. Також прохали стягнути на користь позивача та інфляційні витрати за період 15.12.2021-23.02.2022 року в розмірі 490,96 грн., 3% річних з 15.12.2021 по 23.02.2022 (70 днів) в розмірі 79,84 грн.; судові витрати у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. На обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до АТ "Банк Кредит Дніпро" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала кредитний договір №6365 від 05.06.2018 року, своїм підписом підтвердивши ознайомлення з тарифами банку та умовами кредитування, відповідно до умов якого отримав грошові кошти (кредит).

15.12.2021 року згідно умов Договору факторингу №15/12/21 АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором №6365 від 05.06.2018 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги до Відповідача.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 25523,20 грн., інфляційні витрати за період 15.12.2021-23.02.2022 року в розмірі 490,96 грн., 3% річних з 15.12.2021 по 23.02.2022 (70 днів) в розмірі 79,84 грн.; судові витрати у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Софіївського районного Дніпропетровської області від 10 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача направила заперечення, в судовому засіданні позов визнала частково, прохала вирахувати з суми загальної заборгованості суму сплаченої комісії, яка зазначена в договорі незаконно в сумі 2790,00 грн., стягнути 3% річних, інфляційні витрати та судові витрати, враховуючи суму заборгованості із вирахуванням незаконно сплаченої комісії на суму 11086,67 грн. та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ "Банк Кредит Дніпро" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала кредитний договір №6365 від 05.06.2018 року, своїм підписом підтвердивши ознайомлення з тарифами банку та умовами кредитування, відповідно до умов якого отримав грошові кошти (кредит).

15.12.2021 року згідно умов Договору факторингу №15/12/21 АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором №6365 від 05.06.2018 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги до Відповідача.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором має заборгованість у розмірі 13876,67 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3276,53грн.- заборгованість за відсотками, 8370,00 грн.- заборгованість по комісії.

Згідно розрахунку заборгованості на рахунок ОСОБА_1 05.06.2018 року перераховано 18600 грн., що спростовує твердження представника відповідача щодо відсутності доказу перерахування відповідачу кревних коштів.

Також, згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 сплачено суму комісії 05.07.2018, 06.08.2018, 05.09.2018, 05.10.2018 в розмірі по 465,00 грн. , що разом складає 1860 грн.

Тож, представником відповідача необґрунтовано заявлено суму комісії, яку сплачену відповідачем на виконання умов договору у розмірі 2790,00 грн.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Банк Кредит Дніпро").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається із матеріалів справи, 05.06.2018 року між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №6365, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 18600 грн. строком на 24 місяці - до 05.06.2020 року, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,5%. Процентна ставка є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних (п. 1.2 Кредитного договору).

15.12.2021 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ТОВ "Цикл Фінанс" було укладено Договір факторингу №15/12/21 відповідно до якого ТОВ "Цикл Фінанс" набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 6365 від 05.06.2018 року .

На дату звернення ТОВ "Цикл Фінанс" до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором №6365 від 05.06.2018 року становить 13876,67 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3276,53 грн.- заборгованість за відсотками, 8370,00 грн.- заборгованість по комісії.

Станом на час подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за вказаним договором виконані частково.

Звернувшись до суду із цим позовом, ТОВ "Цикл Фінанс" просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6365 від 05.06.2018 року у розмірі 25523,20 грн., з яких: 13876,67 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3276,53грн.- заборгованість за відсотками, 8370,00 грн.- заборгованість по комісії.

05.06.2025 року позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №6365 від 05.06.2018 року у розмірі 25523,20 грн., з яких: 13876,67 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3276,53грн.- заборгованість за відсотками, 8370,00 грн.- заборгованість по комісії.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже позивачем доведено заборгованість за тілом кредиту та відсотками, які нараховані в межах строку дії кредитного договору, які підлягають стягненню.

Щодо позовних вимог про стягнення комісії за користування кредитом слід зазначити, з кредитного договору вбачається, п. 1.2 передбачено щомісячна комісія за обслуговування кредиту, яка визначається графіком платежів та є невід`ємною частиною договору, та, згідно колонки зазначеного графіку комісія це -«розрахунково-касове обслуговування» в розмірі 465 грн, та загальною сумою складає 11160 грн.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року

№ 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України Про захист прав споживачів у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України Про захист прав споживачів з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Таким чином, враховуючи викладене, відсутні підстави стягнення з відповідача на користь позивача комісії за користування кредитом у розмірі 8370 грн. та в даній частині позов підлягає відмові.

Окрім того, враховуючи вищевикладене обґрунтування відсутності права вимоги до зайомщика комісійних виплат за обслуговування кредиту підлягають вирізуванню вже сплачені ОСОБА_1 суми на погашення комісії в розмірі 05.07.2018, 06.08.2018, 05.09.2018, 05.10.2018 в розмірі по 465,00 грн. , що разом складає 1860 грн.

Таким чином підлягає до задоволення позов частково, а саме: по тілу кредита 13876,67+3276,53грн.=17153,20 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене, позов в даній частині задоволенню за вирахуванням сплаченої комісії 1860 грн., яка нарахована станом на 15.12.2021 (договір факторингу) та дорівнює: 17153,20грн.-1860 грн.=15293,2 грн.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

16 травня 2018 року Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №686/21962/15-ц зазначила, що у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2ст.625 ЦК України та, які також підлягають стягненню з відповідача.

Інфляційні витрати за період 15.12.2021-23.02.2022 рр складають за сукупним індексом 103,538%, що складає 13876,67 грн (тіло кредиту на дату факторингу)?103,538%:100%=490,96 грн.

Згідно розрахунку: 3% річних за період 15.12.2021-23.02.2022 рр складають 13876,67грн. (тіло кредиту на дату факторингу) ?3%:100%=79,84 грн.

Представником відповідача у відзиві не зазначено про заперечення щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних , але в судовому засіданні представник прохав задовольнити дані витрати з урахування вирахованої суми комісії із заборгованості за тілом кредиту.

Така позиція не ґрунтуються на вимогах закону та пілягає вирахуванню із загальної суми заборгованості за рішенням суду про стягнення відповідної суми.

З даного питання суд зазначає наступне.

Таким, чином інфляційних витрат та 3% річних підлягають нарахуванню на суму заборгованості на 15.12.2021 року, а саме з вирахуванням неправомірно сплачених сум комісії 13876,67+3276,53-1860 грн=15293,20 грн. та повинні складати: 3% річних 15293,20грн.?3%:100%:365?70= 87,99 грн.; інфляційні витрати 15293,20 грн.?103,538%:100%=15834,27 грн.- 15293,20 грн=541,07 грн.

Враховуючи, що суд згідно ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи розмір заявлених вимог, які є меншими за нараховані під час розгляду справи, суд не виходячи за межі позовних вимог , задовольняє до стягнення заявлену суму в розмірі 3%- 79,84 грн. та інфляційні витрати в розмірі 490,96 грн.

Судові витрати.

За змістом статті 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Клопотань про зменшення судових витрат на правову допомогу не заявлено, в судовому засіданні зазначено про задоволення в даній частині згідно положень ст. 141 ЦПК України.

Загальна сума позову 25523,20+490,96+79,84=26094 грн.

Загальна сума задоволена до стягнення 15293,2+490,96+79,84=15864 грн.

Таким чином, з відповідача на користь ТОВ "Цикл Фінанс " підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 15864,00 грн.?100%:26094грн.=60,79%.

Судові витрати складають 2422,40 +3000=5422,40 грн. та у відповідності до задоволення вимог складає 5422,40грн?60,79:100%=3296,28 грн.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6365 від 05.06.2018 року в розмірі 15293,20 грн (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто три гривні 20 копійок), інфляційні втрати у розмірі 490,96 грн.(чотириста дев`яносто гривень 96 копійок) та 3% річних у розмірі 79,84 грн.(сімдесят дев`ять гривень 84 копійки)

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору та правничої допомоги в розмірі 3296 (три тисячі двісті дев`яносто шість) гривень 28 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування сторін :

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, Шевченківський район, м. Київ; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 25.11.2025.

Суддя Н.О.Кравченко