Провадження номер 2/741/448/25
Єдиний унікальний номер 741/690/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2 від 19 лютого 2021 року в розмірі 19 852,24 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн., та судового збору в сумі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.02.2021 з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту. Дана заява № 2 від 19.02.2021 знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб - сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»).

Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту №2 від 19.02.2021 (далі - Кредитний договір) з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та 19.02.2021 відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5 400 грн.

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

05.09.2022 згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 2 від 19.02.2021 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс»), а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача.

ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «Компані Інвест Фінанс»». Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 19 852,24 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 400 грн.; заборгованість за відсотками - 14 452,24 грн.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 червня 2025 року.

06 травня 2025 року представник відповідача адвокат Ліндаєв О.С. через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що відповідач 19.02.2021, а також у будь-який інший день, за обставин, вказаних у позовній заяві, а також за будь-яких інших обставин: не відвідував інтернет-сайт за адресою «https://cashberry.com.ua», не реєстрував особистий кабінет користувача сервісу, не подавав заявку про отримання кредиту на будь-яку суму, не заповнював даних про себе як позичальника на цьому сайті, не надавав згоди на укладення та підписання договорів, у т.ч. кредитних, не отримував на власний мобільний телефон жодних повідомлень від сервісу «cashberry» із одноразовим ідентифікатором для підписання договору в електронній формі, та не вчиняв інших дій, які би свідчили про волевиявлення відповідача на укладення договору, отримання грошових коштів у кредит та користування цими коштами певний час на умовах кредиту. Позивачем не надано суду, письмові, електронні чи інші докази того, що дійсно саме відповідач у певну дату та час, дійсно відвідав офіційний сайт компанії-кредитодавця «cashberry», що належав ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та вчиняв би за допомогою інтерфейсу та алгоритмів даного сайту усі дії. Заява позичальника № 2 від 19.02.2021 складена на фірмовому бланку ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», Оферта про укладення електронного договору, кредитний договір № 2 від 19.02.2021, додаткові угоди, додатки до кредитного договору не мають жодного підпису чи печатки, не зрозуміло яким чином та на підставі чого складені ці документи та джерело відповідних даних, які в ньому зазначені. Вказані документи не можуть підтверджувати, що відповідачем у відповідну дату та час вчинялися дії із складення, підписання та направлення таких документу, так як вони, складені самим же кредитодавцем ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», та перевірити правдивість їх відомостей можливості не має. Із наявних у справі доказів не вбачається, що на відповідний номер мобільного телефону направлявся одноразовий ідентифікатор для підтвердження електронного підпису відповідача на вказаних вище документах, що відповідний номер (сім-карта, мобільний пристрій/термінал) належить саме відповідачу, та що саме відповідач у певний час доби мав би доступ до відповідного технічного засобу (телефону/смартфону), в якому було встановлено відповідний номер (сім-карта), та що саме відповідач вчиняв усі дії із цього номеру, якщо вони і справді вчинялися. Враховуючи, що відповідач раніше співпрацював із певними мікрофінансовими організаціями та залишав їм свої персональні дані та ці дані могли бути передані «партнерським» способом по каналах обміну інформації між цими мікрофінансовими організаціями, вказану інформацію можливо отримати через сервіс «Бюро кредитних історій», до якого мають повний доступ усі банки, фінансові компанії та мікрофінансові організації ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» могло отримати доступ до відповідних даних відповідача, у т.ч. і персональних. У інформаційній довідці від 14.12.2022, виданої ТОВ «Платежі Онлайн», згідно якої 19.02.2021 о 15:31:09 було вчинено транзакцію із перерахунку на карту банку-емітента Ukrexim Bank суму у розмір 5 400 грн., однак не зазначено повного номеру карти, та що ця карта належить саме відповідачу як клієнту банку. Крім того, сама по собі довідка не може підтверджувати факт здійснення банківської операції із перерахування коштів, так як джерело інформації для складення цієї довідки не може бути перевірено на достовірність. Такі відомості могли б бути підтверджені випискою із банківського рахунку платника чи отримувача коштів, але такої виписки до позову додано не було. Таким чином, відповідач заперечує свою участь в описаній у позові операції в оформленні та отриманні кредиту у розмірі 5 400 грн. У зв`язку із чим відповідач не вбачає жодних доказів, що дійсно між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір. Проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Для нарахування та стягнення процентів за користування кредитом позивачем повинні бути надані суду докази укладення первісним кредитором із відповідачем як позичальником відповідного кредитного договору, так як саме умовами цього договору і визначені умови нарахування процентів за користування кредитними коштами (період нарахування, процентна ставка і т.п.). Однак, позивачем належних доказів укладення із відповідачем такого кредитного договору надано не було. Позивачем не було надано суду жодного беззаперечного доказу, який би не викликав сумнівів, що дійсно 19.02.2021 відповідач за допомогою електронного цифрового підпису (одноразового ідентифікатора) підписав кредитний договір. При цьому, саме цим договором та додатками до нього регулюється строк кредиту, нарахування процентів за користування кредитом і так далі. Відсутність доказів підписання в електронній формі договору відповідачем у свою чергу виключає і доведення обставин укладення вказаного договору із відповідачем та виникнення взаємовідносин як між позикодавцем та позичальником (кредитних відносин), що у свою чергу виключає і право нараховувати проценти за користування відповідачем коштами, так як ці кошти не були видані/перераховані відповідачу на виконання умов договору, який ним фактично не укладався. Згідно копії кредитного договору, нарахування відсотків за користування кредитом врегульовано також Правилами кредитування та Паспортом кредитування, які викладені на сайті кредитодавця «cashberry», що належав ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». При цьому, у кредитному договорі вказано, що підписанням договору позичальник підтверджує факт ознайомлення із цими документами на сайті позикодавця, фактично, погодження із Правилами та Паспортом зі сторони позичальника прямо пов`язано із фактом підписання позичальником договору про споживчий кредит. Відповідач договір про споживчий кредит не підписував, а тому не вбачається і факту погодження із Правилами та Паспортом як наслідок. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме із вказаними Правилами чи Паспортом у певній редакції (змісті) ознайомився та погодився відповідач. У кредитному договорі зазначено, що реальна річна процентна ставка становить 416,1 % річних, тобто розмір та порядок нарахування процентів явно суперечать умовам п.5 ч. 3 ст. 18 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1.3. даного договору, строк надання кредиту - 30 календарних днів. У додатку № 1 до договору (Графік платежів), вказано строк кредитування - 30 днів, сума кредиту - 5 400 грн., відсотки за 30 днів - 1 846,80 грн., загальна сума до повернення - 7 246,80 грн. Згідно п. 4.1. кредитного договору, строк кредитування може бути продовжено лише за ініціативою позичальника шляхом направлення оферти про зміну строк повернення кредиту на адресу позикодавця та акцепту цієї оферти позикодавцем. У матеріалах справи відсутні належні докази зміни строку кредитування з 30 днів від дати видачі кредиту на більш тривалий строк. Додаткові угоди до кредитного договору також не підписані відповідачем. Зазначив, що позивач звернувся із позовом до суду лише у квітні 2025 року, тобто із явним пропуском строку позовної давності. Вказав, що відповідач не визнає вимоги позивача в частині стягнення витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу, оскільки позовні вимоги є надуманими та безпідставними, ґрунтуються на неправдивих відомостях та штучно створених доказах. Витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу є несправедливим тому задоволенню не підлягають. Просив суд застосувати строк позовної давності, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

15 травня 2025 року року представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» надіслала до суду відповідь на відзив. Вказала, що 19.02.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті «ФК «Інвест Фінанс» https://cashberry.com.ua, ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту № 2. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб сайті https://cashberry.com.ua. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було направлено відповідачу електронним повідомленням (sms) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов договору про надання споживчого кредиту № 2 від 19.02.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті https://cashberry.com.ua. Відповідно до п. 9.1 Договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно п. 9.2. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Правила) та Паспорт споживчого кредитування, що надано позичальнику до укладення цього Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких, розміщений на сайті Товариства https://cashberry.com.ua. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Своїм підписом відповідач підтвердив, що свідомо приймає пропозицію укласти електронний договір на запропонованих і погоджених із ним умовах, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», а також ознайомлений з істотними умовами правочину, погоджується прийняти на себе зобов`язання позичальника, засвідчує повну та безумовну згоду з усіма без виключення умовами оферти. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту № 2 від 19.02.2021; додаткова угода від 21.03.2021 про зміну умов договору № 2 від 19.02.2021; додаткова угода від 09.04.2021 про зміну умов договору № 2 від 19.02.2021; були підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Невикористання електронного підпису особами, які створили електронний доказ (лист, повідомлення, файл, аудіозапис, інші дані), не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, якщо інше не встановлено законом. Отже, доводи представника відповідача про не укладення кредитного договору та додаткових угод є необґрунтованими. Відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі і недостовірність електронного доказу. Згідно п. 1.6 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 416,1% річних. Пунктом 1.7 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає за ставкою 7 246,8 грн. Відповідно до п. 4.1. Договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, зазначену в п. 1.3. цього Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2. (пп.4.2.1-4.2.3) цього Договору. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з п. 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки це рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки. Таким чином, на підтвердження законності нарахування заборгованості позивачем до позовної заяви було долучено копію деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2, яка підписана та сформована первісним кредитором. Враховуючи, що в договорі сторонами було передбачено продовження строку кредитування, оскільки заборгованість по кредиту погашена не була, первісним кредитором обґрунтовано були нараховані відсотки за період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Представник відповідача розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеним кредитним договором, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач не надав. Позивач не здійснював додаткових нарахувань і не застосовував штрафних санкцій до боржника. Отже, позивачем обґрунтовано визначено розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги є законними, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5 400 грн., через платіжну систему ТОВ «Платежі Онлайн», що має відповідні ліцензії НБУ, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем, а також володіє доказами фактичного отримання відповідачем грошових коштів за номером транзакції 31374-14661-40463; сума транзакції 5 400 грн.; дата та час проведення транзакції 19.02.2021 о 15:31:09; номер карти НОМЕР_1 ; Approval code 428420; Банк-емітент UKREXIM BANK. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки позовної давності, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023. Постановою КМУ від 27.06.2023 № 651 з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023. Разом з цим, відповідно до Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, якій неодноразово було продовжено та який діє до тепер. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257 259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, строк позовної давності позивачем не пропущено. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» про витребування доказів задоволено, відкладено розгляд справи до 23 вересня 2025 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2025 року відкладено розгляд справи до 12 листопада 2025 року у звязку з клопотанням відповідача.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не зявилася, у відповіді на відзив просила розглядати справу у відсутності представника позивача (а.с. 94 на зв.).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 123).

У судове засідання представник відповідача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджуєтьсядовідкою про доставку електронного документу (а.с. 126).

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 19.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» із Заявою № 2 про отримання кредиту, в якій зазначив особисті данні, місце роботи, мобільний телефон, адресу реєстрації та проживання (а.с. 36).

Згідно з договором № 2 від 19.02.2021 про надання споживчого кредиту, його укладено між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і ОСОБА_1 (а.с. 20-25).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього Догоовру та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Кредитного договору сума на який надається кредит 5 400 грн. Тип кредиту - кредит. Строк надання кредиту 30 календарних днів.

Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 416,1 % річних.

21.03.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 2, згідно якої сторони погодили, що кредит надається строком до 04.04.2021. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (а.с. 31).

09.04.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 2, згідно якої сторони погодили, що кредит надається строком до 23.04.2021. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (а.с. 32).

Відповідно до Наказу № 15-04-2024-1 від 15.04.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» змінила назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «Компані Інвест Фінанс») (а.с. 41).

З наданого ТОВ «Компані Інвест Фінанс» розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2 становить 19 852,24 грн., з яких: 5 400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 452,24 грн. - заборгованості за відсотками (а.с.17, 18).

05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 556/ФК-22 за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і боржниками, зазначеними в Реєстрі прав вимоги (а.с. 26-29).

Відповідно до Додатоку № 1 до Договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 19 852,24 грн., з яких: 5 400 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 452,24 грн. - заборгованості за відсотками (а.с.12).

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Отже, із аналізу вищезазначених норм матеріального права суд робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).

Згідно із заявою про прийняття оферти (акцепт) ОСОБА_1 погодив умови кредитного договору на суму 5 400 грн., строком на 30 днів, розмір процентної ставки/день - 1,4 %, річний розмір процентної ставки 416,1 % річних. Останній, підтвердив, що ознайомлений, розуміє, погоджується і зобов`язується дотримуватись укладеного Кредитного договору, Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Діджи Фінанс», текст яких розміщених на сайті https://cashberry.com.ua (а.с. 44). При цьому відсутня інформація про використання ідентифікатора (коду) в якості особистого підпису кредитного договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З копії кредитного договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що договір №2 про надання споживчого кредиту від 19.02.2021 не містить підпису відповідача за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» .

Таким чином, враховуючи те, що для відступлення права вимоги необхідним є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог, а кредитний договір № 2 від 19.02.2021 не є укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», відсутні підстави вважати, що ТОВ «Діджи Фінанс»» набуло права вимоги на підставі укладеного між ним та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 до ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено обовязок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02 жовтня 2018 року в справі № 910/18036/17.

Відповідно до п. 2.1, 2.4 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Позичальником Товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту.

Відповідно до наданої ТОВ «Діджи Фінанс» інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №62/4455/12 від 14.12.2022 на сайті торговця CASHBERRY.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» 19.02.2021 була проведена успішна транзакція № 31374-14661-40463 у сумі 5 400 грн., номер карти НОМЕР_1 , Approval code НОМЕР_2 , Банк-емітент UKREXIM BANK (а.с. 33).

Разом з тим, зі змісту вказаної довідки не вбачається, що картка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , а кошти переведені за умовами договору про надання споживчого кредиту № 2 від 19.02.2021.

На виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 21.06.2025 акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк») повідомило, що ОСОБА_1 не є клієнтом АТ «Укрексімбанк», що підтверджується листом від 26.06.2025 №0025800/17020-25 (а.с. 108).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виписка по картковому рахунку, який відкритий на ім`я ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутня. Розрахунок заборгованості, який доданий до позову, не є первинним документом, що підтверджує отримання кредитних коштів та користування ними. Сам по собі розрахунок, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед ТОВ «Діджи Фінанс».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 514, 516, 526, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-79, 81, 83, 89, 141, 177, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12 листопада 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко