Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8545/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.07.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 949542760. У подальшому, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Крім того, 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 51 від 05.11.2019 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» доТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 949542760.

Разом з тим, 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 14120,67 грн., з яких: 5983,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8137,67 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.02.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 949542760 у розмірі 14120,67 грн., з яких: 5983,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8137,67 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку просять стягнути з відповідача на користь позивача, а також судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача адвокатом Яцюком М.В. 07.10. 2025 до суду подано відзив, сформований у системі «Електронний суд», у якому зазначено, що відповідач не погоджується із позовними вимогами, вважаючи їх незаконними та необґрунтованими, зважаючи на наступне. За фактом претензій фінансових установ позивач звертався до правоохоронних органів ще у 2020 році. На даний час стороною відповідача встановлюються результати розгляду заяви ОСОБА_1 про шахрайські дії відносно нього. У той же час, на даний момент можна встановити відсутність доказів, якими обґрунтовується та підтверджується факт підписання кредитного договору № 949542760 особисто відповідачем. Відбувається інкримінування про підписання договору за допомогою електронного документообігу. При цьому, жодних доказів будь-яких дій відповідача, спрямованих на підписання договору та отримання кредитних коштів. Стороною позивача не додано до позову. В додатках міститься кредитний договір, який не було підписано відповідачем. Так само відсутня будь-яка інформація про використання логінів та паролів з боку відповідача, час їх використання. Просто роздруківка договору не є підтвердженням укладення, погодження договору та всіх істотних умов з боку відповідача. Відповідач заявляє, що договір не підписував. Кредит не отримував. У додатках до позову відсутні докази підписання саме відповідачем кредитного договору або вчинення дій з боку відповідача, які ототожнюються із поняттям «підписання договору». До позову додано квитанцію про ніби-то виплату з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачеві грошової суми 6000 гривень. Відповідач 07.10.2025 року подав запит та оплатив майбутню відповідь ПАТ КБ «Приватбанк» щодо транзакції. Якщо ознайомитися із документом, можна встановити, що квитанція не містить реквізитів ОСОБА_1 , не містить кюар-коду, не містить підпису та печатки банківської установи. Указаний документ за всіма ознаками не відповідає фінансовому документу та вимогам до доказу в розумінні ЦПК України. Отже, до позову не додано будь-яких доказів за умовами ЦПК в підтвердження перерахування на адресу відповідача кредитних коштів та доказів щодо отримання цих коштів відповідачем. У тексті позову відбувається посилання позивача на законність права вимоги на підставі підписання договору факторингу 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року. Сторона відповідача наголошує на тому, що до позову не додано докази за вимогами ЦПК України, які підтверджують право позивача на грошові вимоги до відповідача. В додатках міститься реєстр №2 від 27 лютого 2025 року, але до позову не додано реєстр боржників, серед яких є посилання на боржника відповідача по цій справі. Тобто, що борг відповідача входить у реєстр за Договором. Згідно п. 2.3. Договору оплата за реєстр становить 100 грн. Натомість до позову додається платіжна інструкція про грошовий переказ на понад 5 мільйонів гривень без доказів, що 100 грн. за реєстром боржника входить у суму 5 мільйонів гривень. Також, до позову не додано акту прийому-передачі за загальним реєстром боржників, серед яких є відомості про відповідача за цією справою або не додано акт прийому-передачі безпосередньо за реєстром №2, який додано до позову. Також до позову не додано Акт повернення права вимоги, про який зазначається в розділі 4 Договору факторингу. Отже, до позову не додані докази за умовами ЦПК України в підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача за цією справою. Сторона відповідача заперечує, що і сама суму боргу є правильною та законною. Як доказ суми боргу подано 2 розрахунки заборгованості, які є внутрішніми документами, з яких не можливо встановити формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Тобто, даний розрахунок не є належним доказом суми заборгованості в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України. Неможливо пройти поза увагою і посилання в позові на «Правила надання грошових коштів у кредит» з прив`язкою до інформації сайту. До позову текст правил не надається. Також відсутні відомості, що на дату кредитного договору діяли ідентичні правила до правил, на які посилається позивач, використовуючи назву сайту. За постановою від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19) погодилась з мотивами КЦС, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові № 6-144 цс 14 від 24 вересня 2014 року. Суд зазначив, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та цей Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. А також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. За таких обставин надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому їх не можна вважати складовою кредитного договору. У матеріалах справи відсутні докази в підтвердження обрахунку суми боргу. Позивачем не зазначаються докази, які позивач не може подати суду разом із позовом. Відтак, позивач вважає, що ним подані всі докази до позову. Тож, просить відмовити у задоволенні позову.

У свою чергу, представником позивача 15.10.2025 до суду подано відповідь на відзив який вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Щодо укладання кредитного договору вказує, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором- дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 ЗУ «Про електронну комерцію»). Тобто, укладання кожного кредитного договору відбувалось лише після введення відповідачем одноразового ідентифікатора. Адже такий договір не міг бути укладений, без застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором.З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договори в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно- комунікаційній системі Товариства (ІТС Товариства) та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення кредитного договору було здійснено електронній формі в інформаційно- телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб- сторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. Заповнюючи заявку, клієнт дає свою згоду на передачу Первісному кредитору своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. Первісний кредитор має право зателефонувати Клієнту за телефонним номером, вказаним в заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в заявці інформації, так і для отримання інших відомостей, які необхідні для прийняття рішення про надання кредиту. Сторони дійшли згоди, що всі завершені дії в Особистому кабінеті в ІТС товариства визнаються вчиненими Позичальником. При заповненні форм заявки Позичальнику необхідно внести всі обов`язкові дані, включаючи ПІБ, ІНН, адресу, суму бажаного кредиту, реквізити банківської картки, номер мобільного телефону та ін. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Первісного кредитора здійснює реєстрацію заявника на Сайті первісного кредитора і формує особистий кабінет Клієнта. Приймаючи Заявку до розгляду, Первісний кредитор не приймає на себе зобов`язання надати кредит. У разі прийняття позитивного рішення про видачу кредиту, Первісний кредитор робить клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови. Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Договір про надання фінансового кредиту або відмовитися від пропозиції. У випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку Згоди, після чого Клієнту надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Клієнт має ввести у відповідне поле. У момент введення коду на Сайті Первісного кредитора Клієнт направляє Первісному кредитору електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду договір вважається підписаним. Тобто, для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.Щодо доказів, що підтверджують перерахування коштів відповідачу за кредитним договором вказує, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. З метою забезпечення найвищого рівня безпеки проведення платежів, технологія карткових рахунків побудована таким чином, що в платіжних системах міститься лише перші шість та останні чотири цифри номеру карти. Інформацію про повний номер платіжної карти мають банки-емітенти платіжних карток (з параметрами: номер картки). Для цього необхідно надати відомості про транзакції, які містяться в інформаційній довідці/листі/квитанції наданого платіжним сервісом. За наданими параметрами Банк-емітент платіжної картки зможе повністю ідентифікувати отримувача.Також, враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів».Зауважує, що розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Тобто, позивачем надано підтвердження перерахування коштів, зокрема відповідне платіжне доручення про перерахування кредитних коштів. Доказів протилежного, зокрема того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, відповідач суду не надав. Посилання представника відповідача на те, що «квитанція не містить реквізитів Карасьова, не містить кюар-коду, не містить підпису та печатки банківської установи» є помилковим, адже документ підписаний кваліфікованим електронним підписом, на платіжному дорученні зазначено ПІБ відповідача, його ідентифікаційний код, а також номер банківської картки, на яку здійснювалось перерахування коштів. Окрім того, зазначено номер кредитного договору, згідно якого здійснювалось перерахування коштів. Щодо переходу права вимоги, указує, що враховуючи те, що Реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, позивачем надано виксерокопіювання (Витяг) з Реєстру боржників, що містить лише дані відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Також, укладаючи договір факторингу сторони обумовили, що будь-яка інформація, що стосується вказаного договору є суворо конфіденційною.Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору.Крім того, наголошує, що договори, укладені між первісними кредиторами та відповідачем, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Тобто, не надання суду першої інстанції окремо визначеного додатку до договорів факторингу не може слугувати підставою для відмови в задоволені позивних вимог в повному обсязі. У даній справі договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавався недійсним. Таким чином, Договір факторингу між Первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача.У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 949542760 від 28.07.2019, міститься інформація щодо проведення відповідачем оплат, які зараховано на погашення заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору, зокрема 35,00 грн. Сплати відповідачем коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитора, є беззаперечним підтвердженням укладення договору, погодження з його умовами та отримання коштів. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).Щодо посилання відповідача на відсутність відомостей щодо того, що «на дату кредитного договору діяли ідентичні правила до правил, на які посилається позивач, використовуючи назву сайту», указує, що на момент укладання договору, діяли визначенні правила надання коштів у позику, що розміщені на офіційному сайті Позичальника. З метою надання вичерпної інформації щодо умов укладання позики просить долучити до матеріалів справи: Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (редакція від 06 травня 2019 року). Дані правила діяли протягом конкретно визначеного періоду, під час якого і були укладені договори між ОСОБА_1 та Позичальником. Також, дані правила знаходяться у відкритому доступі на веб-сайті Позичальника. До того ж, у відзиві відповідач зазначає, що проти нього вчинено шахрайські дії, однак, суду не надано жодних належних доказів щодо відкриття кримінального провадження за заявою про вчинення кримінального правопорушення, про проведення слідчих дій, про результат проведення слідчих дій, про результат проведення досудового розслідування, про завершення досудового розслідування за заявою про вчинення злочину, відомостей про відкриття судової справи у кримінальному провадженні за фактом розгляду досудового розслідування згідно ч. 2 ст.283 КПК України, ч.2 ст.301 КПК України. Тому, лише твердження відповідача про вчинення щодо нього шахрайських дій не є підтвердженням факту вчинення незаконних дій та відповідно доведення позиції відповідача щодо не укладення ним Кредитного договору. Тобто, відповідачем не надано суду допустимих і належних доказів вчинення шахрайських дій щодо нього при укладанні кредитного договору, хоча відповідач зазначає, що про вчинення такого злочину йому відомо ще з 2020 року. Ч.1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, підтримують позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву просив розгляд справи проводити без їхньої участі, підтримують заявлені вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі на підставі наведених доводів та наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Яцюк М.В. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Адвокатом Яцюком М.В. 07.10.2025 до суду подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 949542760.

Згідно п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміт на суму 6000 грн. на умовах, зворотності, строковості і платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Свої зобов`язання ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало у повному обсязі, перерахувавши на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 6000, 00 грн., про що свідчить копія платіжного доручення від 28.07.2019 з призначенням платежу: переказ коштів згідно договору № 949542760 від 28.07.2019, ОСОБА_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .

У подальшому, між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» 28.11.2018 було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Крім того, Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Разом з тим, 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором, незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 14120,67 грн., з яких: 5983,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 8137,67 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Таким чином, договір, укладений між первісним кредитором та відповідачем, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на час розгляду справи недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Судом встановлено, що всупереч умов договору № 949542760 від 28.07.2019 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 14120,67 грн., яка складається з: 5983,00,00 грн. - заборгованість по основному боргу; 8137,67 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Водночас, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 949542760 від 28.07.2019 вбачається проведення відповідачем оплат, які зараховано на погашення заборгованості згідно умов Кредитного договору, зокрема 35,00 грн, які враховано при розрахунку заборгованості.

При цьому, суд зауважує, що внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13, факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами.

Тож відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед за ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 949542760 від 28.07.2019 у загальному розмірі 14120,67 грн.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язанні здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бут здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факто не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статі звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ч. 2 ст. 1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Разом з тим, частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що позиція відповідача щодо укладення кредитного договору та отримання коштів, правомірності права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача, зводиться лише до заперечень, які викладені у поданому 07.10.2025 відзиві, без підтвердження своїх доводів жодними належними допустимими та достатніми доказами. При цьому, доказів визнання недійсними договорів (кредиту, факторингу), свого контррозрахунку заборгованості за кредитним договором також не надано.

Отже, враховуючи, що кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, здійснював певні проплати та допустив порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, з огляду на правомірність вимоги позивача, беручи до уваги дослідженні в судовому засіданні наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки відповідач при укладанні кредитного договору був достеменно ознайомлений з умовами надання кредитних коштів, у тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитом та умовами повернення кредиту. Таким чином, до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 949542760 від 28.07.2019 у загальному розмірі 14120,67 грн.,

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1049, 1054, 1082 ЦК України, ст. ст. 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: вул. Симона Петлюра, 30, м. Київ, 01032, 4, фактична адреса місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, пов. 4) заборгованість за кредитним договором № 949542760 від 28.07.2019 у загальному розмірі 14120,67 грн., а також 3028,00 грн. судового збору, а всього 17148,67 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.10.2025.

Головуючий: Н. М. Кондрацька