Провадження № 2-о/369/267/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого позовного провадження цивільну справу № 369/21509/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року заявник через свого представника звернувся до суду з заявою та мотивує її тим, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками в свідоцтві заначено російською мовою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В подальшому при оформленні паспортів громадянина України в паспорті заявника його прізвище української мовою було зазначено як « ОСОБА_4 », а в паспортах батьків « ОСОБА_5 ». 29 листопада 2024 року батько склав заповіт, посвідчений Сумченко Іриною Миколаївною, секретарем Нижньосироватської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №107, згідно якого заповів своєму сину ОСОБА_1 все своє майно. Під час посвідчення заповіту було виявлено розбіжності у написанні прізвища батька, що у майбутньому може порушити законні права та інтереси заявника, зокрема це може мати значення при оформленні спадщини та розміру суми податку, який необхідно буде сплатити при оформленні прийняття спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того розбіжності у написанні прізвищ заявника та його батьків унеможливлюють отримання ним, як військовослужбовцем, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. № 260, в зв`язку зі смертю матері.

Ухвалою суду від 03.01.2025 року відкрито окреме провадження по справі, призначено підготовче судове засідання на 07.04.2025 року.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 25.06.2025 року.

В поданій до суду заяві заявник заяву підтримав, просить задовольнити, справу просить розглянути за його відсутності.

Представник заявника подав суду заяву, в якій повністю підтримує заявлені вимоги та просить справу розглянути за його відсутності.

Заінтересована особа 1 Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася належним чином.

Заінтересована особа 2 ОСОБА_2 в поданій до суду заяві повністю підтримав заявлені вимоги, просить справу розглядати за його відсутності.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, які належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі відсутніх учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 ст.5 ст.12 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками в свідоцтві про народження заначено російською мовою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В паспорті заявника його прізвище зазначено як ОСОБА_4 , як і в картці платника податків.

В паспорті батька заявника та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера його прізвище зазначено як ОСОБА_5 .

У свідоцтві про смерть матері заявника її прізвище зазначено як ОСОБА_5 .

Таким чином судом фактично встановлено, що дані заявника та його батьків різняться в частині даних прізвища, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інші дані співпадають, що суд вважає різним перекладом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення.

До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання послуг в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Встановлення факту для заявника має юридичне значення, оскільки потрібне з метою подальшої реалізації особистих немайнових та майнових прав, а також та встановлення обов`язків, які виникають між батьками та дитиною (Розділ ІІІ Сімейного кодексу України).

Таким чином, суд на підставі належних та допустимих доказів, а також враховуючи те, що заінтересовані особи заперечень проти задоволення заяви не надали, приходить до висновку, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Біловодськ Біловодського району Луганської області є рідним сином ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Кононівка Біловодського району Луганської області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки села Великий Бобрик Краснопільського району Сумської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 17.11.2025 року.

Суддя А.В. Янченко