Справа № 468/2334/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Серака Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.08.2021 між ТОВ «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 41606 про надання фінансового кредиту на суму 2 000,00 грн. Строк кредитування 18 днів, стандартна процентна ставка 2,5 % в день. Відповідач порушив умови договору, тому виникла заборгованість за кредитом.

17.02.2022 між ТОВ «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 11900,00грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 9900,00 грн.

ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 06.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

11.12.2024 року від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат понесених стороною позивача у зв`язку з розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн., з яких витрати на судовий збір становлять 2 422,40 грн. та на правничу допомогу - 10 500,00 грн.

30.01.2025 року до суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи для вирішення питання добровільної сплати.

14.03.2025 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи.

24.04.2025 рокувід представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не був повідомлений про відступлення права вимоги за кредитним договором, позивач не надав належних доказів, зокрема, первинних бухгалтерських документів, на підтвердження перерахування коштів відповідачу саме за вказаним у позові кредитним договором, а також існування заборгованості у розмірі, заявленому до стягнення, не пояснив позивач нарахування суми заборгованості по кредиту в розмірі 9900 грн. Адвокат просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Також 24.04.2025 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. надійшла заява про проведення судових засідань у справі без участі відповідача та його представника.

06.05.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відступлення права вимоги до відповідача підтверджено належними доказами, відповідач не надав доказів не зарахування коштів за кредитним договором на його картковий рахунок, вказаний договорі, натомість позивач факт перерахунку коштів підтвердив. Крім того, вказав, що право нарахування процентів у випадку прострочення кредиту на період прострочення передбачено у кредитному договоріта надав розрахунок заборгованості за договором № 41606, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

30.10.2025 року від відповідача надійшла заява про часткове визнання позову, а саме він погоджується з сумою тіла кредиту, не погоджується з розміром відсотків, вважає надмірно нарахованими.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (стаття. 207 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно зі статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01.08.2021 між ТОВ «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №41606, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності і зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Даний договір підписаний електронним підписом із одноразовим ідентифікатором.

Згідно з пунктом 1.2. договору, кредит надається строком на 18 днів, тобто до 18.08.2021. Строк дії договору 18 днів. Але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Відповідно до пункту 1.5. договору за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту.

Згідно з п. 2.1. договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 2.3. договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Відповідно до пункту 3.3.3. договору, клієнт має право продовжити строк надання кредиту оплативши, не пізніше останнього терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані відсотки по кредиту.

Додатком №1 до Договору сторони визначили Графік розрахунків та загальну вартість кредиту.

01.08.2021 на виконання договору № 41606 перераховано 2000,00 грн на зазначений відповідачем картковий рахунок маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції -32777-19224-70624, призначення платежу: «Видача кредита # НОМЕР_2 », що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024 № 3907/05.

Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 17.02.2022 становить 11900 грн, що складається з 2000,00 грн - суми кредиту за договором, 11900грн - процентів за користування кредитом.

Відповідачу 22.05.2024 було надіслано письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, не виконані.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість.

17.02.2022 між ТОВ «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 41606.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Отже, внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги від 17.02.2022 № 02-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором від 01.08.2021 року № 41606.

Позивач просить стягнути з відповідача 11900 грн, що складається з:

простроченої заборгованість за сумою кредиту в 2 000,00 грн;

простроченої заборгованості за процентами в розмірі 9900,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підсумовуючи зазначене суд дійшов висновку, що позивачем доведено укладення кредитного договору між ТОВ «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 , перерахування йому кредитних коштів у розмірі 2 000,00 грн., виникнення заборгованості за цим договором, перехід до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги на заборгованість відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у заяві про часткове визнання позову ці обставини фактично визнає.

Проте, не погоджуючись із сумою нарахованих процентів, відповідач іншого розрахунку суду не надав.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Так, сторони домовились, що строк дії договору № 41606 від 01.08.2021 року про надання фінансового кредитустановить 18 днів.

Пунктом 2.3. вказаного договорувстановлено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Отже, сторони в договорі погодили нарахування процентів за період після закінчення строку кредитування, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо надмірності нарахування процентів.

Вказане узгоджується з висновком, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16.

Так, умовами Договору (пунктом 1.2) визначено строк дії договору 18 днів до 18.08.2021 року.

Пунктом 2.3 Договору передбачене нарахування процентів у випадку прострочення погашення кредиту за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Судом встановлено, що 9900,00 грн. = 900,00 грн. + 9000,00 грн., де 900,00 грн. це проценти, нараховані протягом 18 днів строку дії договору, а 9000,00 грн. проценти нараховані протягом 180 днів у зв`язку з простроченням погашення кредиту (пункт 2.3 Договору).

Отже, період нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування, тобто 18 + 180 днів з моменту виникнення прострочення, відповідає умовам пункту 2.3 вказаного договору.

Суд погоджується з нарахованим позивачем загальним розміром заборгованості по тілу кредиту та процентам в сумі 11900,00 грн.

Встановивши факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов, вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо стягнення суми заборгованості за кредитом.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір сумі 2422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було надано попередній розрахунок судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн.

Від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат понесених стороною позивача у зв`язку з розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн, з яких витрати на судовий збір становлять 2 422,40 та витрат на правничу допомогу - 10 500,00.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Пархомчук С.В. надавав професійну правничу допомогу ТОВ «КФ "КЕШ ТУ ГОУ» у цій справі, на підтвердження чого наданадовіреність на ім`я адвоката Пархомчука С.В. від 29.12.2023 року; акт про отримання правової допомоги від 09.12.2024 року; рахунок № 09.12.2024-95 від 09.12.2024 року; платіжну інструкцію № 33770 від 09.12.2024 року на суму 10 500,00 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, кількість поданих адвокатом заяв по суті справи, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика,обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Керуючись ст.ст.203-207, 512, 514, 526, 625, 629, 638, 1049,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, будинок 82, офіс 7, ) заборгованість за кредитним договором № 41606 від 01.08.2021 року в сумі 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот ) грн. 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 9900,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження 04080, м. Київ, вул. Кирилівська будинок 82, офіс 7, ) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження 04080, м. Київ, вул. Кирилівська будинок 82, офіс 7, ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2ст.354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя