Провадження № 2/932/3524/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Потоцької С.С.,

за участю секретаря судового засідання Карапиш А.М.,

представника позивача- Годун Д.В.,

представника відповідача-Кувшинової Н.В.,

представника третьої особи-Муравської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заяв ою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Годун Д.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни:

грошові кошти у розмірі 161030, 77 грн;

моральну шкоду у розмірі 16103 грн;

судовий збір у розмірі 1610, 30 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на виконанні у приватного виконавця Русецької О.О. знаходиться виконавче провадження № 67173073 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 868 472, 19 грн, а також судових витрат на загальну суму 1820 грн. Правонаступник стягувача- ТОВ «Вердикт Капітал».

У відповідача є два соціальні рахунки в АТ «Укрсиббанк» для отримання пенсії.

21.10.2021 відповідачем винесені постанови про арешт майна боржника та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. У серпні 2023 року позивач дізнався, що з його пенсійних рахунків зняті грошові кошти у розмірі 161 077, 30 грн, які перераховані ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач звернувся до АТ «Укрсиббанк» з претензією щодо повернення помилково знятих коштів, проте АТ «Укрсиббанк» послався на відповідача, оскільки банк діяв відповідно до внутрішньої інструкції. Потім позивач звернувся з претензією до відповідача, проте відповідач посилалася на банк.

Позивач зазначає, що, стягнувши пенсійні кошти у розмірі 161 030, 77 грн, відповідач порушила вимоги чинного законодавства щодо заборони стягнення пенсійних коштів. Такими діями відповідача йому спричинена моральна шкода, тому що він збирав гроші на рахунку для проведення операції, проте він залишився без медичного догляду. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 10% від суми, яку відповідач незаконно стягнула з нього. Також просить стягнути суму судового збору.

Ухвалою від 18.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного провадження з повідомленням викликом сторін, призначені судові засідання.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, вказала, що на 19.10.2021 на підставі заяви стягувача та виконавчого листа № 2-4758/10 виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 868 472, 19 грн , а також стягнення судового збору у сумі 1700,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі-120, 00 грн правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», відповідно до ст. 3, 4, 25, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67173073, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, стягувачу до відома, боржнику для виконання. На адресу боржника направлено постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом.

Відповідач, посилаючись на ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», вказує, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

На підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», вона винесла постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банківських установ для виконання.

Згідно з відомостями з електронного документообігу між банківськими установами та АСВП в АТ «УКРСИББАНК» арешт накладено, згідно з повідомленнями інших банків відкритих поточних рахунків відносно боржника не має.

Таким чином, здійснюючи виконання постанови приватного виконавця від 26.10.2021 та виконуючи покладений на нього обов`язок щодо визначення статусу рахунка, АТ «УКРСИББАНК» вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому.

З метою стягнення заборгованості в примусовому порядку, керуючись ст. 68, 69,70 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до ПФУ Дніпропетровської області (станом на поточну дату стягнення з пенсійних виплат припинено відповідно до закону 3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану»).

Враховуючи те, що боржником рішення суду не виконано, заборгованість не погашено, приватним виконавцем до банківської установи, після перевірки залишків коштів на рахунку, 31.07.2023 направлено платіжну інструкцію для списання коштів в примусовому порядку. 03.08.2023 на депозитний рахунок приватного виконавця зараховано кошти, які було списано платіжною інструкцією та які розподілено та перераховано на рахунок стягувача.

При цьому саме Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів, згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

24.10.2023 на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява представника боржника про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «УКРСИББАНК» в зв`язку з тим, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання, а саме для зарахування соціальних виплат з доданими документами (виписка про рух коштів).Проте, на думку відповідача, і виписці взагалі відсутня інформація щодо використання рахунку як такого, що має спеціальний режим використання ( тобто, на рахунок зараховуються лише соціальні виплати, заробітна плата, пенсія, аліменти і нічого крім) та/або на даний рахунок звернення стягнення заборонено законом. У приватного виконавця були відсутні правові підстави щодо неперерахування коштів стягувачу 03.08.2023, кошти перераховано на рахунок стягувача відповідно до вимог чинного законодавства України, а також того, що станом на поточну дату на депозитному рахунку приватного виконавця кошти не містяться у приватного виконавця не має підстав для задоволення ї заяви в частині повернення коштів.

Протокольною ухвалою від 24.07.2025 залучено до участі у справі як третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Третя особа ТОВ «Вердикт Капітал» надало пояснення, в яких зазначило, що позивачем не надано доказів того, що грошові кошти, що були отримані приватним виконавцем є цільовими коштами (соціальними виплатами, або пенсійними виплатами). Зазначає, що у довідках АТ «Укрсиббанк» від 21.08.2023 вказано, що позивачу відкрито рахунки з тарифними планами-«Пенсійні картки» та «Соціальні картки». Вказує, що на офіційному сайті АТ «Укрсиббанк» для пакетів «Пенсійний» та «Соціальний» передбачена можливість будь-яких безготівкових зарахувань. У відповідях АТ «Укрсиббанк» від 27.11.2023 інформація про те, що станом на дату списання кошти мали цільове зарахування відсутня. З посиланням на ч.3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» вказує, що банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 17.11.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначено на 24.11.2025.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою від 19.10.2021 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни відкрито виконавче провадження ВП № 67173073 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4758/10, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 868 472, 19 грн; стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судового збору у сумі 1700,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі-120, 00 грн.

Стягувач -правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.20-21).

26.10.2021 приватним виконавцем Русецькою О.О. у межах ВП № 67173073 винесені:

постанова про арешт всього майна боржника ОСОБА_1 (а.с.22-23);

постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника- ОСОБА_1 (а.с.24-26);

постанова про арешт коштів боржника- ОСОБА_1 (а.с.27-28).

31.07.2023 приватним виконавцем Русецькою О.О. до АТ «Укрсиббанк» направлена платіжна інструкція для списання коштів у примусовому порядку.

02.08.2023 з рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК» на виконання платіжної інструкції приватного виконавця примусово списанні грошові кошти у розмірі 135974, 65 грн.

02.08.2023 з рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК» на виконання платіжної інструкції приватного виконавця примусово списанні грошові кошти у розмірі 25056,12 грн.

Постановою від 05.09.2023 приватним виконавцем Русецькою О.О. знятий арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з надходженням від боржника підтвердних документі, що рахунок в АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_2 , на який накладено арешт має спеціальний режим використання, для зарахування заробітної плати, пенсійних, соціальних виплат, у відповідності до чого виникла необхідність у припинення арешту, накладеного на рахунок (а.с.29-30).

У довідці АТ «Укрсиббанк» від 21.08.2023 № 59-2-14/31/118 вказано, що в АТ «Укрсиббанк» відкрито поточний рахунок з міжнародним номером № НОМЕР_1 в UАН, тарифний план-Соціальні картки (а.с.49,160).

У довідці АТ «Укрсиббанк» від 21.08.2023 № 59-2-14/31/117 вказано, що в АТ «Укрсиббанк» відкрито поточний рахунок з міжнародним номером № НОМЕР_2 в UАН, тарифний план-Пенсійні картки (а.с.127).

ОСОБА_1 звертався до АТ «Укрсиббанк» з досудовою претензією, в якій просив повернути грошові кошти у розмірі 161 030, 77 грн (а.с 33).

АТ «Укрсиббанк» листом від 27.11.2023 № 11/28827 (а.с.34-35) повідомило, що 02.08.20023 Банком виконані платіжні інструкції приватного виконавця:

від 01.08.2023 № 73626690 стягнення за ВП № 67173073 на суму 25 056, 12 грн;

від 01.08.2023 № 73626786 стягнення за ВП № 67173073 на суму 135 974, 65 грн.

Банк вказує, що примусове списання грошових коштів виконано відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки у національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 29.07.2022 № 163.

ОСОБА_1 звертався до приватного виконавця Русецької О.О. з досудовою претензією, в якій просив повернути грошові кошти у розмірі 161 030, 77 грн (а.с. 36-37).

У відповідь на цю претензію приватний виконавця Русецької О.О. листом від 30.01.2024 № 01.29/9696 повідомила, що 15.09.2022 на адресу офісу приватного виконавця надійшло повідомлення з ПФУ в Дніпропетровській області, згідно з якою утримання з пенсії ОСОБА_1 не проводилися.

Враховуючи те, що боржником рішення суду не виконано, заборгованість не погашено, приватним виконавцем до банківської установи, після перевірки залишків коштів на рахунку, 31.07.2023 року направлено платіжну інструкцію для списання коштів в примусовому порядку.

03.08.2023, на депозитний рахунок приватного виконавця зараховано кошти, які було списано платіжною інструкцією та які розподілено та перераховано на рахунок стягувача згідно з вимогами чинного законодавства України. Звертає увагу боржника, що у разі невиконання боржником рішення суду добровільно, державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому саме Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів, згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 38-41).

У зв`язку з тим, що приватним виконавцем Русецькою О.О. у примусовому порядку з його пенсійних рахунків стягнуті грошові кошти, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" ( у редакції чинній на день винесення постанов про арешт) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції чинній на день винесення постанов про арешт) передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження"Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів / електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зазначене правило визначає ті кошти, що складають, зокрема, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

26.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, яким розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено пунктом 10-2, у якому зокрема зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Така редакція Закону України "Про виконавче провадження" була чинна на час звернення стягнення на кошти боржника, а саме станом на 02.08.2023.

Статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника під час здійснення примусового виконання виконавчих документів.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Заперечуючи проти позову, відповідач та третя особа покликалися на ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» та вказували, що саме на банк покладений обов`язок визначити статус коштів і рахунка.

Суд відхиляє посилання позивача та третьої особи на приписи ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» з таких мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, з обов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Вказаний нормативний припис, по-перше, міститься в статті 52 «Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця», по-друге, встановлює заборону накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Суд зауважує, що фактичні обставини справи є іншими не дають підстав для застосування приписів вказаної статті.

Отже, на переконання суду, банк зобов`язаний визначити статус коштів і рахунка, коли відбувається стягнення з рахунків боржників боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця.

За обставинами справи, не встановлено, що позивач має статус фізичної особи-підприємця.

Також суд вважає, за необхідне зазначити, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (п. 7.14), про те, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» є нерелевантним до справи, що розглядається судом, адже, по-перше, він зроблений в аспекті тлумачення приписів ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», які, як вже зауважив суд, не підлягають до застосування, а, по-друге, за відмінних фактичних обставин (у справі № 905/361/19 йшлося про накладення арешту на грошові кошти на рахунку юридичної особи, який використовувався для виплати заробітної плати її працівникам та сплати інших обов`язкових платежів).

Отже, враховуючи обмеження у зверненні стягнення та накладенні арешту, передбачені Законом, та зважаючи на наявність спеціальної процедури для звернення стягнення, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки та стягненням, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту та стягнення коштів, що знаходяться на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби.

Без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений статтею 2 Закону.

Вказаний правовий висновок щодо повноважень виконавчої служби виокремлювати такі банківські рахунки висвітлено в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19, від 10.09.2020 у справі № 340/3042/19.

Так відповідач у відзиві вказала, що згідно з відомостями з електронного документообігу між банківськими установами та автоматизованою системою виконавчих проваджень встановлена наявність рахунків у позивача лише в АТ «Укрсиббанк».

При цьому, у матеріалах виконавчого провадження ВП № 67173073 є відомості про те, що позивач отримує пенсію, про що зазначено у постанові від 26.10.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.24.).

Суд враховує правову позицію, яка викладена Верховним Судом, а саме у своїй постанові від 17.01.2020 по справі № 340/1018/19 Верховний Суд роз`яснив, що саме слід вважати рахунками зі спеціальним режимом. Верховним Судом зроблений висновок, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Держбюджету, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. До таких рахунків також належить й пенсійний.

Проте, як встановлено під час судового розгляду, відповідач не пересвідчилась у тому, чи належать два рахунки позивача НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 до рахунків зі спеціальним режимом використання.

Так за виписками за картковим рахунком № НОМЕР_2 , тарифний план пенсійні картка, за період з 21.06.2022 по 24.04.2023 (а.с.158), за період з 01.09.2021 по 01.09.2022 (а.с.145-148), з 01.10.2021 по 30.08.2022 (а.с. 149), з 01.09.2022 по 18.08.2023 (а.с.150-151), з 01.04.2022 по 21.06.2022 (а.с.155-156),з 01.07.2023 по 03.08.2023 (а.с. 159) встановлено, що 02.08.2023 відбулося списання на підставі рішення уповноважених органів у сумі 135 974, 65 грн, зарахування на картку: пенсія, грошова допомога та соціальні виплати, проценти на суму коштів.

За виписками за картковим рахунком № НОМЕР_1 тарифний план- соціальні картки, за період з 01.09.2021 по 01.09.2022 (а.с. 161-163), з 01.09.2022 по 18.08.2023 (а.с. 164), 01.07.2023 по 03.08.2023 (а.с. 165), з 01.10.2021 по 30.09.2022 (а.с. 166-167), з 01.10.2021 по 30.09.2022 (а.с.168-169), ), з 01.10.2021 по 01.03.2022 (а.с.171-172), з 01.03.2022 по 21.06.2022 (а.с.173) встановлено, що 02.08.2023 відбулося списання на підставі рішення уповноважених органів у сумі 25056,12 грн зарахування на картку: пенсія, грошова допомога та соціальні виплати, проценти на суму коштів. Також 27.06.2022 є зарахування у сумі 4000 грн - поповнення рахунку безготівковим перерахуванням.

05.09.2023 на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява представника боржника про зняття арешту з рахунку НОМЕР_2 , що відкритий в АТ «УКРСИББАНК» в зв`язку з тим, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання, а саме для зарахування пенсійних виплат, в зв`язку з чим, 05.09.2023, керуючись ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зняття арешту з коштів.

24.10.2023 на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява представника боржника про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «УКРСИББАНК» в зв`язку з тим, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання, а саме для зарахування соціальних виплат з доданими документами.

24.10.2023 на електронну адресу представника боржника, направлена відповідь щодо відмови в зняття арешту з вищевказаного рахунку, оскільки . виписка про рух коштів надана за період з 02.09.2021 по 01.09.2022 та містить останнє зарахування від 27.06.2022 як «поповнення рахунку безготівковим зарахуванням на суму 4000 грн», а також з 01.07.2023 по 03.08.2023, з якої взагалі не вбачається будь-яких зарахувань. Крім того, відсутній рух коштів за наданою випискою станом на поточну дату. Із зазначеного слідує, що взагалі відсутня інформація щодо використання рахунку як такого, що має спеціальний режим використання ( тобто, на рахунок зараховуються лише соціальні виплати, заробітна плата, пенсія, аліменти і нічого крім) та/або на даний рахунок звернення стягнення заборонено законом.

Як свідчать матеріали справи, рахунок НОМЕР_2 , на який державним виконавцем накладено арешт та на кошти з якого звернено стягнення, призначений для отримання пенсійних виплат

Проте, відповідач лише після здійснення стягнення встановила, що НОМЕР_2 є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Суд не бере до уваги посилання третьої особи на сайт АТ «Укрсиббанк» щодо можливості зарахування на рахунки позивача будь-яких коштів, адже у цьому випадку це не відміняє обов`язку пересвідчитися у статусі рахунку та коштів.

Щодо стягнення грошових коштів у розмірі 161030, 77 грн суд зазначає таке.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судових засіданнях представник позивача пояснив, що грошові кошти стягнуті у рахунок погашення боргу за виконавчим листом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 868472, 19 грн, а також судових витрат на загальну суму 1820 грн на користь правонаступника стягувача- ТОВ «Вердикт Капітал», які розподілені та зараховані приватним виконавцем на виконання рішення суду у межах виконавчого провадження (виконавчий збір та сума боргу за виконавчим листом), перераховані стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал».

ТОВ «Вердикт Капітал» отримало 146 374, 34 грн на виконання рішення суду, 14656, 43 грн- виконавчий збір.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час судового розгляду встановлено, що позивач, як боржник у виконавчому проводженні, рішення суду не виконав.

Суд вважає, що у цьому випадку відсутні правові підстави для стягнення цих грошових коштів з відповідача, оскільки грошові кошти стягнуті на виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке добровільно позивачем не виконане, грошові кошті перераховані стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал», а виконавчий збір стягнутий у розмірі відповідно до приписів ст 28 Закону України «Про виконавче провадження» та не є шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК України.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 3 та 5 ст. 23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 3, 9 постанови N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У судовому засіданні представник позивач пояснювала, що позивач здійснював накопичення на пенсійних рахунках для проведення оперативного втручання. Коли позивач дізнався, що гроші були стягнуті операцію довелося відкласти, шукати гроші, що спричинило йому моральні страждання, почастішав головний біль, підвищився артеріальний тиск, не має спокою та дуже хвилюється за свої гроші . Крім того, він існує виключно за рахунок пенсії іншого доходу немає. Просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10% від суми стягнутих коштів.

Проте, суд вважає визначений позивачем розмір моральної шкоди значно завищеним. Тому, присуджуючи на відшкодування моральної шкоди грошові кошти, суд керується принципом, що відшкодування моральної шкоди не може мати на меті незаконного збагачення за рахунок відповідача. Беручи до уваги обсяг негативних явищ, що настали для позивача через протиправні дії відповідача, суд вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 8000 грн.

Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог слід покласти витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 72 грн 62 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відшкодування шкоди-задовольнити частково.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни (РНКОПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч ) грн 00 коп.

В іншій частині позову-відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни (код ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 72 грн 62 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_2 ;

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, РНКОПП НОМЕР_3 , адреса 49001, м. Дніпро, вул.Воскресенська, 46, прим. 54;

Представник відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_3 ; ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_4

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5б

Представник ТОВ «Вердикт Капітал»- Муравська Ольга Миколаївна, , адреса: м.Дніпро, 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5б

Суддя С.С.Потоцька