Справа № 466/8995/24 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2228/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.

секретаря: Заяць Я.І.

без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 15 травня 2024 року, близько 15:40 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м.Львові вул.Левандівська у напрямку до вул. Широкої, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який інерційно зіткнувся із автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

30 травня 2024 року постановою Шевченківського районного суду м. Львова по справі №466/5577/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219164460 у ПрАТ «СК «УСГ». 18 липня 2024 року ПрАТ «СК «УСГ» було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 85 452, 92 грн.

Відповідно до звіту №ФД-0364 від 27 травня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , без ПДВ, з урахуванням зносу складає 85 452, 92 грн.

Згідно з звітом №ФД-0364 від 27 травня 2024 року та ремонтної калькуляції №264 від 27 травня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 185 491, 59 грн. з урахуванням ПДВ на матеріали фарбування та на запасні частини, що підлягають заміні, з яких:

- 18 212 грн. вартість відновлювально-ремонтних робіт,

- 290 грн. додаткові витрати,

- 36 505, 32 грн. вартість необхідних для ремонту матеріалів з урахуванням ПДВ на вартість матеріалів для фарбування , 32 233,1 грн. без урахування ПДВ,

- 130 484,27 грн. вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту з ПДВ, 109 163, 31 грн. без урахування ПДВ.

За складання даного звіту позивач ОСОБА_3 поніс витрати у розмірі 3 200 грн.

Відтак, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 без врахування ПДВ на матеріали фарбування та на запасні частини складає 159 898,41 грн., а різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля, що належить позивачу та страховою виплатою складає 74 445,49 грн.

У зв`язку із наведеним, на підставі вимог статті 1194 ЦК України, ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім цього, в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження його майна позивача, що вплинуло на якість його повсякденного життя, в тому числі за рахунок того, що він не міг користуватися автомобілем, а відтак, йому була нанесена моральна шкода.

У зв`язку з наведеним, просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 74 445, 49 грн. матеріальної шкоди та 10 000, 00 грн. моральної шкоди та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 : матеріальну шкоду в сумі - 74 445,49 грн; моральну шкоду в сумі 5 000 грн.; витрати за складання звіту №ФД-0364 від 27.05.2024 року в сумі 3 200 грн.; витрати за сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн., а всього 91856,69 (девяносто одну тисячу вісімсот п`ятдесят шість гривень 69 коп.).

У решті вимог позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не врахував відсутність документального підтвердження фактичного розміру шкоди.

Звертає увагу, що після проведення відновлювального ремонту, розуміючи розмір понесених витрат, позивач погодився з сумою матеріального збитку страховою виплатою. Під час розгляду справи, представник позивача підтвердив факт проведення відновлювального ремонту та підтвердив факт відсутності документів, які б підтвердили, що вартість ремонту становила 159 898, 41 грн.

Наголошує на тому що відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці. Розмір матеріального збитку, якого міг зазнати позивач, становить 159 898.41 грн. без ПДВ, що не перевищує ліміту відповідальності страховика.

Окрім цього, не погоджується з вимого про стягнення з відповідача витрат за складання звіту № ФД 0364 від 27 травня 2024 року. Вважає що замовлення позивачем незалежної експертизи в такому випадку не має нести для відповідача наслідків щодо оплати вартості витрат за складання звіту.

Також, не погоджується з розміром стягненої моральної шкоди. Вважає, що підлягає стягненню 1000 грн. моральної шкоди на користь позивача, такий розмір більш аніж достатній для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не призведе до її збагачення.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди., в решті позовних вимог відмовити у зв`язку із недоведеністю.

29 жовтня 2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Не погоджується з вимогами та обґрунтуваннями, викладеним у апеляційній скарзі, вважає таку безпідставною та не доведеною жодними належними, допустимими та достатніми доказами.

Наголошує на тому, що на винну у ДТП особу покладається обов`язок відшкодувати різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , та сплаченим страховим відшкодуванням.

Зазначає що сплачене ПрАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування повністю відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, визначеного у звіті №ФД-0364 від 27 травня 2024 року.

Також не погоджується з доводами апеляційної скарги про неналежність як засобу доказування звіту №ФД-0364 від 27 травня 2024 року.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 15 травня 2024 року, близько 15:40 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Львові вул.Левандівською у напрямку до вул.Широкої, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який інерційно зіткнувся із автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

30 травня 2024 року постановою Шевченківського районного суду м. Львова в справі №466/5577/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу /арк.спр. 10/.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219164460 у ПрАТ «СК «УСГ».

18 липня 2024 року ПрАТ «СК «УСГ» було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 85 452, 92 грн. /арк.спр. 11/.

Відповідно до звіту №ФД-0364 від 27 травня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , без ПДВ, з урахуванням зносу складає 85 452, 92 грн /арк.спр. 12-31/.

Згідно з звітом №ФД-0364 від 27 травня 2024 року та ремонтної калькуляції №264 від 27 травня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 185 491, 59 грн. з урахуванням ПДВ на матеріали фарбування та на запасні частини, що підлягають заміні, з яких:

- 18 212 грн. вартість відновлювально-ремонтних робіт,

- 290 грн. додаткові витрати,

- 36 505, 32 грн. вартість необхідних для ремонту матеріалів з урахуванням ПДВ на вартість матеріалів для фарбування , 32 233,1 грн. без урахування ПДВ,

- 130 484,27 грн. вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту з ПДВ, 109 163, 31 грн. без урахування ПДВ.

За складання даного звіту позивач ОСОБА_3 поніс витрати у розмірі 3 200 грн. /арк.спр. 32/.

Відтак, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 без врахування ПДВ на матеріали фарбування та на запасні частини складає 159 898,41 грн., а різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля, що належить позивачу та страховою виплатою складає 74 445,49 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, керуючись ст. 1194 ЦК України та нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшов висновку, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 : матеріальну шкоду в сумі - 74 445,49 грн.

Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується виходячи із наступних підстав.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 362/3043/18 зроблено висновки про те, що виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону № 1961-IV, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.

Таким чином, якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню:

загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV;

чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а не визначеної за домовленістю між потерпілим та страховиком.

У даній справі сторонами не оспорюється факт ДТП за участі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , наявність вини ОСОБА_1 та отримання позивачем на момент звернення до суду із позовом суми страхового відшкодування від ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 85 452, 92 грн.

Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 159 898,41 грн., враховуючи виплату ПрАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування позивачу у розмірі 85 452, 92 грн., з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 74 445,49 грн.

Разом з тим, як вбачається з висновку ВП ВС, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічні висновки зроблені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (провадження № 14-386цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 (провадження № 14-25цс23).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «СК «УСГ», ліміт відповідальності 160000 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 без врахування ПДВ на матеріали фарбування та на запасні частини складає 159 898,41 грн., тобто не перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача, а тому суд першої інстанції дійшов помилкових висновків для покладення обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача.

В ході розгляду справи судом встановлено, що узгодження розміру страхового відшкодування було наслідком добровільного волевиявлення позивача, згідно протоколу-узгодженням про розмір страхового відшкодування від 03 липня 2024 року (а.с. 54). Позивач погодився із розміром страхового відшкодування в розмірі 85 452,92 грн., діючи добровільно та на власний розсуд, страхове відшкодування у вказаному розмірі 02 вересня 2024 року було виплачене.

Зважаючи на те, що позивач добровільно погодився з розміром страхової виплати, та у зв`язку з тим, що ліміт відповідальності відповідача за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності становив 160 000 грн., тобто перевищував розмір завданої шкоди, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).

Колегія суддів вважає доведеним факт наявності моральної шкоди, яка заподіяна позивачу дорожньо-транспортною пригодою, що полягала у моральних стражданнях, переживаннях, пов`язаних із пошкодженням належного автомобіля та порушенні звичного способу життя.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи фактичні обставини справи та негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок ДТП, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Також з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на складання звіту №ФД-0364 від 27 травня 2024 року. Відповідно до наданих позивачем доказів вартість послуг з складання звіту становила в сумі 3 200,00 грн (а.с. 32).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог за результатами розгляду апеляційної скарги (6%), колегія суддів зазначає, що пропорційний розміру витрат на професійну правничу допомогу, які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 становить 480 грн.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог (6 %), з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 72,67 грн. (1 211,20 грн сплачений судовий збір за подання позовної заяви х 6%).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у відповідності до положень статті 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 1366,23 грн. судових витрат (1453,44 грн сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги х 94%).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 72,67 грн. судового збору за подання позову, а з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1366,23 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, то враховуючи вимоги ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1293,56 грн. судового збору.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 74 445,49 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору та витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 480 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в суді апеляційної інстанції у розмірі 1293,56 грн.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шандра М.М.