Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/3799/25
Провадження № 2/644/2896/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Саркісян О.А.,

за участю секретаря Мухіна Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №644/3799/25 за позовом про стягнення боргу за договором позики ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

у с т а н о в и в:

Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у наступному розмірі: основну суму боргу у розмірі 881 325 (вісімсот вісімдесят одна тисяча триста двадцять п`ять) гривень 00 копійок; основну суму боргу у розмірі 55 568 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) доларів США 00 центів; три проценти річних, нарахованих на суму боргу 881 325,00 грн за період прострочення з 02.12.2023 року по 22.04.2025 року, у розмірі 36 725 (тридцять шість тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 90 копійок; три проценти річних, нарахованих на суму боргу 55 568,00 доларів США за період прострочення з 02.12.2023 року по 22.04.2025 року, у розмірі 2 315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) доларів США 59 центів; інфляційні втрати, нараховані на суму боргу 881 325,00 грн за період прострочення з грудня 2023 року по лютий 2025 року включно, у розмірі 132 464 (сто тридцять дві тисячі чотириста шістдесят чотири) гривні 64 копійки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 жовтня 2023 року між позивачем та відповідачем було фактично укладено договір позики. На підтвердження укладення договору та отримання коштів відповідач власноруч написав та передав позивачеві розписку від 23.10.2023 року. Відповідно до умов укладеного договору та розписки, позивач передав, а відповідач отримав у борг грошові кошти у сумі 881 325,00 гривень 00 копійок та у сумі 55 568,00 доларів США 00 центів. Згідно з Розпискою, надана позика є безвідсотковою. Відповідач зобов`язався повернути позивачеві всю суму отриманої позики (як у гривнях, так і в доларах США) у строк до 1 грудня 2023 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, суму позики у встановлений строк до 01.12.2023 року позивачеві не повернув. Станом на дату подання цього позову заборгованість відповідача перед позивачем за розпискою від 23.10.2023 року залишається непогашеною у повному обсязі. Позивач вважає, що його права порушені невиконанням відповідачем умов договору позики, та вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав шляхом примусового стягнення заборгованості. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем, позивач, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат є мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання та способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів та отриманні компенсації за користування утримуваними коштами. Відповідно, позивач має право на стягнення з відповідача: трьох процентів річних від простроченої суми основного боргу: на суму 881 325,00 грн за період з 02.12.2023 року по дату подання цього позову, що становить 36 725,90 грн; на суму 55 568,00 доларів США за період з 02.12.2023 року по дату подання цього позову, що становить 2 315,59 доларів США.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 05.05.2025 зазначену вище позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 12.08.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в судове засідання.

Представник позивача адвокат Пономаренко В.І., через систему «Електронний суд», надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, через систему «Електронний суд», надав заяву про визнання позову, в якій просить, прийняти цю заяву про повне визнання відповідачем, позовних вимог у справі № 644/3799/25. Ухвалити рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в повному обсязі на підставі визнання ним позову.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений Договір позики. Відповідно до договору позики позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 881 325. 00 грн. та у сумі 55 568. 00 доларів США, про що власноруч ОСОБА_2 написав розписку.

Як убачається зі змісту розписки від 23.10.2023 надана позика є безвідсотковою.

Відповідач зобов`язався повернути позивачеві всю суму отриманої позики у строк до 1 грудня 2023 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України ) ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі№ 201/11388/17 провадження № 61-12383св19 зроблено висновок про те, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідний правовий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті ( ч.2 ст.524 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У постанові від 16 січня 2019 року (провадження № 14-465цс18) Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи №464/3790/16-ц, зробила висновки.

«Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.».

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання абовиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором позики від 23 жовтня 2023 року не виконав, грошові кошти (борг) у встановлений строк, до 01 грудня 2023 року, у зв`язку чим не повернуті грошові кошти підлягають стягненню на користь позивача у розмірі 881 325 грн. та 55 568 доларів США.

Також суд враховує і те, що у Договорі позики 23 жовтня 2023 року передбачено визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті.

Що стосується стягнення три проценти річних, нарахованих на суму боргу 881 325. 00 грн за період прострочення з 02.12.2023 року по 22.04.2025 року, у розмірі 36 725 гривень 90 копійок; три проценти річних, нарахованих на суму боргу 55 568,00 доларів США за період прострочення з 02.12.2023 року по 22.04.2025 року, у розмірі 2 315 доларів США 59 центів; інфляційні втрати, нараховані на суму боргу 881 325,00 грн за період прострочення з грудня 2023 року по лютий 2025 року включно, у розмірі 132 464 гривні 64 копійки, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині, хоча позивач і визнав позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Що стосується періоду розрахунку, суд зазначає що відсутні правові підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних, починаючи із дня введення на території України воєнного стану (24 лютого 2022 року), оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що до початку розгляду справи відповідач визнав позов, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 7 570 грн.

Керуючись ст. ст. 10,12,95,141,247,258-259,263-265,280-282 ЦПК України, ст. ст. 525,526,530,533,610,611-612,1046-1050 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштиза Договором позики від 23 жовтня 2023 року у розмірі 881 325 (вісімсот вісімдесят одна тисяча триста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштиза Договором позики від 23 жовтня 2023 року у розмірі 55 568 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) доларів США 00 центів.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.

Повернути ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень за платіжною інструкцією № 478C-85A2-C10E-1C46 від 18.04.2025 р., сплачений на розрахунковий рахунокUA0020659, ГУК Харків обл/мХар Індустр/22030101, код 37874947.

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя: О.А. Саркісян