Справа № 509/5352/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,

про

встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона, ОСОБА_1 , звернулась до Головного управління ПФУ за призначенням пенсії, однак їй було відмовлено, так як не зараховано до страхового стажу періоди роботи:

-в колгоспі протягом липня 1983 року серпня 1984 року, червня 1986 року березня 1987 року, січня листопада 1989 року, квітня липня 1991 року, травня жовтня 1992 року, січня 1993 року вересня 1994 року, згідно з архівною довідкою від 21.04.2025 року № Т-109 та згідно з архівною довідкою від 21.04.2025 року № Т-111 щодо фактичної кількості відпрацьованих вихододнів, оскільки в первинних документах зазначено прізвище російською мовою « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Страховий стаж за вищезазначений період частково обчислено періодами догляду за дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними 3-річного віку.

Комунальною установою Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів» видана довідка ОСОБА_1 від 21.04.2025 року за № Т-109 та довідка від 21.04.2025 р. за № Т-111 про відпрацьовані вихододні. Написання прізвища імені та по батькові Комунальною установою Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів» зазначено вірно ОСОБА_1 .

Однак, дані які зазначені в архівній довідці № Т-109 від 21.04.2025 р. та довідці № Т-111 від 21.04.2025 виданої Комунальною установою Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів» не співпадають з даними паспорта на її ім`я тому, що в документах архівного фонду колгоспу імені 50 років Великого жовтня БСК «Іскра» у розрахунково-платіжних відомостях колгоспників за нарахування заробітної плати за 1983 1989, 1991 1996 роки значиться ОСОБА_4 , тоді як відповідно паспорта ОСОБА_5 , виданим 07 жовтня 1999 року Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області.

Отримати нову довідку з вірним написанням прізвища неможливо, оскільки колгосп імені 50 років Великого жовтня БСК «Іскра» Овідіопольського району Одеської області ліквідовано, та здало на зберігання до Комунальної установи Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів» розрахунково-платіжні відомості з невірним написанням прізвища.

З огляду на вищевказане просила суд встановити факт належності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН: НОМЕР_1 ) яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 архівної довідки № Т-109 від 21.04.2025 р. виданої Комунальною установою Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів», для зарахування страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Встановити факт належності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН: НОМЕР_1 ) яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 архівної довідки № Т-111 від 21.04.2025 р. виданої Комунальною установою Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів», для зарахування страхового стажу для призначення пенсії за віком.

14 жовтня 2025 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Рудницька А.О. надала суду заперечення, в якому просила суд залишити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 без розгляду, обґрунтовуючи це тим, що заявник звернулась до територіального органу управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 і Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було прийнято рішення про відмову заявнику в призначенні пенсії за віком у даних правовідносинах наявний спір про право і заявник у разі незгоди з рішенням Головного управління від 15.08.2025 № № 13 повинна була б оскаржувати вищевказане рішення в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, встановити факт належності, заявниці архівних довідок від 21.04.2025 № Т-109 та № № Т-111, виданих Комунальною установою Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів», для зарахування страхового стажу для призначення пенсії за віком не передбачено чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Судом встановлено, що 07.08.2025 заявник звернувся до територіального органу управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

15.08.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за принципом екстериторіальності, було прийняте рішення № 13 про відмову в призначенні заявнику пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Зокрема під час аналізу документів, які були надані заявником, встановлено, що архівні довідки від 21.04.2025 № Т-109, № Т-111 щодо фактичної кількості відпрацьованих вихододнів, не відповідають паспортним даним « ОСОБА_3 », оскільки в первинних документах зазначено прізвище російською мовою « ОСОБА_2 ».

Вищезазначені документи не могли бути враховані під час вирішення питання про призначення заявнику пенсії за віком, оскільки містять неповну, або неточну інформацію про заявника та не відповідають встановленим вимогам.

Оскільки заявник звернулась до територіального органу управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 і Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було прийнято рішення про відмову заявнику в призначенні пенсії за віком у даних правовідносинах наявний спір про право і заявник у разі незгоди з рішенням Головного управління від 15.08.2025 № № 13 повинна була б оскаржувати вищевказане рішення в порядку адміністративного судочинства

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.05.1995 № 5 (далі Постанова №5) справи, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутись до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Пункт 12 Постанови № 5 визначає, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвище, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 стаття 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частина 2 статті 293 ЦПК України). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 294 ЦПК України). Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року в справі № 761/16799/15-ц. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню у судовому порядку, наведений у ст. 315 ЦПК України. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Спір про право в окремому провадженні - це конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Оскільки між сторонами існує спір про право, суд не вправі продовжувати розгляд даних вимог в порядку окремого провадження, а така підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до положень ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Частиною 6 ст.294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Таким чином, враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 293, 294, ч.4 ст.315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Бочаров А.І.