Справа № 496/3032/25
Провадження № 2-о/496/165/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.,

присяжних - Черних О.Г., Швець Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.М.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області, Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання особи безвісти відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісті відсутнім. Свою заяву заявник мотивував тим, що він має брата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 49 років, про що складено відповідний актовий запис №70 та видано свідоцтво про смерть. Відповідно до після смерті ОСОБА_3 20.06.2023 року було відкрито спадкову справу №382792. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 25.12.2007 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А., відповідно до якого спадкоємцем 1/2 частини майна гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син: гр. ОСОБА_1 .. Спадкове майна, на яке в зазначеній частині видано це свідоцтво, в цілому складається з житлового будинку з надвірною спорудою під АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку, зазначеного на плані «А», загальною площею 52,00 кв.м., в тому числі житловою площею 27,00 кв.м. та надвірна споруда літера: «В» - сарай, 1-3 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,10 гектарів, що належить Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має статус особи з інвалідністю першої Б групи, та потребує постійного стороннього догляду. Після смерті батька заявника ОСОБА_3 , обірвався зв`язок з братом ОСОБА_2 . З 1997 року заявнику не відомо про місцезнаходження ОСОБА_2 , сусідам або іншим близьким особам не відома інформація про теперішнє місцеперебування ОСОБА_2 .. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим заявник звернувся до Головного управління національної поліції в Одеській області з заявою яка зареєстрована за №1699, в якій повідомив про те що його брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник 1997 року і досі не відомо його місцезнаходження. З 1997 року брат заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не вступив у спадок після смерті спільного батька ОСОБА_3 .

Оскільки працівники правоохоронних органів не змогли з`ясувати обставини зникнення ОСОБА_2 та не встановлено його місце перебування з 1997 року, заявник вважає задоцільним визнати його безвісті відсутнім.

В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заявника адвокат Биков Д.Ю. в судове засідання 19.11.2025 року не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

Від представника заінтересованої особи Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області та державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується повторно виданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис від 06.05.1986 року №1072.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного виданого свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №70 від 22.07.1997 року. Після його смерті відкрилась спадщина на майно.

Як встановлено матеріалами спадкової справи з заявою від 14.11.1997 року про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_1 , 1986 року народження, на грошові вклади з нарахованими процентами, легковий автомобіль.

Також з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_5 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно, яке належало ОСОБА_3 , а саме грошові вклади та заощадження, які зберігаються в ощадбанку, дім, майно, автомобіль ВАЗ 2106. Згідно з вказаною заявою встановлено, що місцем мешкання заявниці є Германія, м. Кельн.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 отримав в спадок 1/2 частину житлового будинку з надвірною спорудою під АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку, зазначеного на плані «А», загальною площею 52 кв.м., в тому числі житловою площею 27,00 кв.м. та надвірна споруда, літера «В» - сарай, 1-3 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,10 гектарів, що належить Нерубайській селищній раді Біляївського району Одеської області.

Так, згідно з копією заяви про зникнення громадянина, ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Одеській області повідомивши про зникнення його рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник у 1997 році, після смерті їх батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 . Вказану заяву було прийнято та зареєстровано в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаціний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Головне управління Національної поліції в Одеській області за №1699.

Довідкою відділу документаційного забезпечення, організаційної, звітної діяльності та мобілізаційної роботи Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області від 16.05.2025 року №1650 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 не був зареєстрований (прописаний) та не проживав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

В даному випадку суду необхідно з`ясувати місце постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 зазначено адресу проживання його матері, ОСОБА_5 , а саме Gernsheimer str. 16, 51107 Koln Deutschland.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованості вимог заявника за відсутності у матеріалах справи доказів, що підтверджують відсутність ОСОБА_2 за останнім місцем мешкання, а також заявником не представлено суду доказів звернення, щодо розшуку вказаної особи у країні останнього відомого місця його проживання.

Таким, чином, судом встановлено, що заявник звертається до суду із вимогою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім, проте, в обґрунтування не наводить обставин, підтверджених доказами, що протягом одного року ОСОБА_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, та те що наявних в матеріалах справи відомостях ОСОБА_2 , може перебувати за межами країни, а заявник не вжив жодних заходів щодо з`ясування місця проживання ОСОБА_2 за кордоном, відсутність сукупності визначених цивільним законодавством обставин для визнання особи безвісно відсутньою, а тому безпідставність вимоги, в задоволені заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 78, 79, 89, 206, 264, 265, 293, 305-308, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 43 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області, Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання особи безвісти відсутньою - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Головуючий суддя М.В. Шаньшина

Присяжні О.Г. Черних

Г.О. Швець